Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

[PERSON] є мешканцем будинку [ADDRESS]. По [ADDRESS] навпроти супермаркету "Фуршет", що знаходиться за адресою вул. [ADDRESS], існує пішохідна доріжка, що поєднує будинок [ADDRESS] із супермаркетом "Фуршет" та використовується мешканцями прилеглих будинків для проходу до зупинок громадського транспорту. У вересні 2011 р. ця доріжка була перегороджена величезним бетонним блоком. Позивач неодноразово звертався до відділу контролю за благоустроєм Деснянської РДА у м. Києві з вимогою демонтажу вказаного бетонного блоку та до правоохоронних органів щодо припинення незаконних дій - використання вказаного бетонного блоку для розпивання спиртних напоїв. Зокрема, листами Деснянської РДА у м. Києві від 26.06.12 р. №М-1391, від 07.09.12р. №М-331 позивачу повідомлено про те, що бетонна плита на пішохідній доріжці встановлена на численні звернення мешканців, які проживають [ADDRESS]. За дорученням першого заступника голови Київської міської державної адміністрації Мазурчака О.В. начальнику ЖЕК №301 у серпні 2011 р. встановлено тимчасову декоративну огорожу, яка була зрізана невідомими особами у вересні 2011 р. Вищезазначену бетонну плину біля пішохідної доріжки покинуто будівельною організацією, яка поряд з будинком по [ADDRESS] проводила будівельні роботи ще у 2008 р. В листопаді 2011 р. невідомими особами вказану плиту переміщено на частину пішохідної доріжки. Станом на 26.06.12 р. спеціалістом відділу контролю за благоустроєм Деснянської РДА у м. Києві з працівниками ЖЕК №301 проведено виїзну перевірку, начальнику ЖЕК №301 надано припис щодо демонтажу бетонної плити та встановлення тимчасової декоративної огорожі для збереження зеленої зони та недопущення транзитного проїзду автомобільного транспорту між будинками по [ADDRESS] та [ADDRESS]. Аналогічні відповіді отримано позивачем від Головного управління контролю за благоустроєм виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зокрема, лист від 18.10.12 р. №043-1474. Остання відповідь від Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з вказаного питання датована 10.10.13 р. №102/М-1712. Позивач - [PERSON] - вважає дії зі встановлення бетонного блоку незаконними з таких підстав. Позивач зазначає, що бетонний блок ускладнює вільний пішохідний прохід. Окрім цього, бетонний блок став місцем для місцевих пиятик та наркоманів, оскільки використовується як стіл для алкогольних напоїв та вживання наркотичних засобів. Позивач посилається на ст. 13, 14, 16 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", згідно яких до об'єктів благоустрою належать пішохідні доріжки, які використовуються відповідно до ї функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством; забороняється складувати будівельні матеріали за межами будівельних майданчиків. Також позивач посилається на ДБН Б.2.2-5:2011 "Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій", згідно яких передбачено дотримання протипожежних, санітарно-гігієнічних, конструктивних, технологічних вимог, спрямованих на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення під час проектування благоустрою територій населених пунктів; ДБН В.2.2-17 "Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення", згідно яких передбачено створення безбар'єрного середовища для маломобільних груп населення. Крім того, позивач зазначає, що законодавством не передбачено встановлення бетонних блоків, що перешкоджають вільному руху пішоходів на пішохідних доріжках навіть за зверненням громадян, тоді як здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху відноситься до повноважень Державної автомобільної інспекції України, а не органів благоустрою. Відповідач - Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація - проти позовних вимог заперечив з таких підстав. Відповідно до п. 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.08 р. №1051/1051, утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель та споруд проводиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Відповідно до рішення Деснянської районної у м. Києві ради від 10.09.09 р. №28 виконавцем послуг з утримання житлового фонду в Деснянському районі м. Києва визначено Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва". Від вказаного підприємства надходили повідомлення про те, що протягом 2011 року від мешканців будинку [ADDRESS] надходили скарги про використання пішохідної доріжки для проїзду автомобілів, у зв'язку з чим в подальшому підприємством вживалися заходи для встановлення перепон для проїзду по пішохідній доріжці. У листопаді 2011 року ЖЕК-301 було додатково встановлено 70 погонних метрів паркану і бетонну перешкоду, продисковано та відновлено зелену зону. До встановлення бетонної перешкоди ширина пішохідної доріжки складала 2, 10 м., а після - 1, 5 м., що не заважає вільному руху по ній дитячих колясок, дітей у супроводі батьків та інших громадян. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація жодних розпорядчих документів щодо встановлення бетонної плити не видавала. Відповідач - Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва - в наданих суду поясненнях підтримав позицію Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації. 3-я особа - Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства "Житлорембудсервіс" Деснянського району м. Києва - в наданих суду поясненнях повідомила суд про те, що не має жодного відношення до встановлення бетонної перешкоди. Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників учасників по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав. Згідно Закону України "Про благоустрій населених пунктів" - благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об'єктів благоустрою (ст. 1); до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об'єктах благоустрою (ст. 10); до об'єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; 2) прибудинкові території (ст. 13); об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (ст. 14); органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів (ст. 15); на об'єктах благоустрою забороняється: 4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; 6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України (ст. 16); громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право: 1) користуватись об'єктами благоустрою населених пунктів; 5) брати участь у здійсненні заходів з благоустрою населених пунктів, озелененні та утриманні в належному стані садиб, дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ, братських могил, обладнанні дитячих і спортивних майданчиків, ремонті шляхів і тротуарів, інших об'єктів благоустрою; 6) вимагати негайного виконання робіт з благоустрою населених пунктів у разі, якщо невиконання таких робіт може завдати шкоду життю, здоров'ю або майну громадян; 7) звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою (ст. 17). В порядку ст. 10 Закону рішенням Деснянської районної у м. Києві ради від 10.09.09р. №28 виконавцем послуг з утримання житлового фонду в Деснянському районі м. Києва визначено Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва, що фактично здійснює делеговані повноваження щодо контролю за благоустроєм території Деснянського району м. Києва. Згідно наявних у справі матеріалів та пояснень учасників по справі Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація, а також інші уповноважені органи та суб'єкти делегованих повноважень жодних розпорядчих документів щодо встановлення бетонної плити на пішохідній доріжці по [ADDRESS] не видавали, тобто, вказана дія відбулася без формалізації шляхом видачі будь-якого акту. За таких обставин відсутнє будь-яке рішення суб'єкта владних повноважень, що може бути предметом оскарження, як і відсутній суб'єкт відповідальності за дії щодо встановлення бетонної перешкоди. Згідно інформації у наданому листуванні бетонну плину біля пішохідної доріжки покинуто будівельною організацією, яка поряд з будинком по [ADDRESS] проводила будівельні роботи ще у 2008 р., а в листопаді 2011 р. невідомими особами вказану плиту переміщено на частину пішохідної доріжки. Таким чином, підстави для визнання дій Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації або інших осіб, якими всупереч чинному законодавству, на пішохідній доріжці встановлено величезну бетонну конструкцію, незаконними, - відсутні. Щодо винесення приписів щодо встановлення будь-яких декоративних огорож на пішохідній доріжці, то їх фактичне винесення та існування не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки учасниками по справі не надано ні копій приписів, ні їх реквізитів для витребування, тоді як інформація щодо приписів міститься у листуванні без посилання на будь-які реквізити. Щодо позовних вимог про зобов'язання Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації вивезти за межі Лісного масиву бетонну конструкцію, розташовану за адресою: [ADDRESS], суд зазначає наступне. Згідно ст. 14 Закону об'єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Пішохідна доріжка призначена для проходу пішоходів, тому має використовуватися саме за цим призначенням. Відповідачі як суб'єкти владних повноважень, на яких покладено обов'язок здійснювати контроль за дотриманням правил благоустрою у Деснянському районі м. Києва, не надали суду пояснень щодо дотримання вимог законодавства при розміщенні на пішохідному проході бетонної конструкції, зокрема, чи дотримано при збереженні розміщеної бетонної конструкції вимог ДСТУ з вказаного питання, тоді як обов'язок доведення в даному випадку покладено саме на відповідачів згідно ч. 2 ст. 71 КАС України. Згідно змісту листування з вказаного питання, що міститься в матеріалах справи, Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією фактично визнається незаконність встановлення бетонної плити, про демонтаж якої надано вказівки начальнику ЖЕК-301 (листи від 26.06.12 р. №М-1392 та від 07.09.12 р. №М-331). За таких обставин позовні вимоги в частині демонтажу бетонної конструкції підлягають до задоволення. Належним відповідачем щодо вказаної позовної вимоги, на думку суду, є Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва як суб'єкт делегованих повноважень з контролю за благоустроєм у Деснянському районі м. Києва. В той же час, відповідач самостійно має визначити розміщення бетонної конструкції після її демонтажу, і зобов'язувати вивезти її за межі Лісного масиву або в будь-яке інше місце у суду немає підстав. Щодо позовних вимог про роз'яснення Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації в особі відділу контролю за благоустроєм та ЖЕК-301 неможливість будь-якого перегородження поєднуючої доріжки між [ADDRESS] та [ADDRESS], суд зазначає наступне. Згідно ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом. Чинним законодавством не передбачено такого способу захисту права як роз'яснення суб'єкту владних повноважень, чи має він право вчиняти на майбутнє будь-які дії на реалізацію своїх повноважень, і суд не вважає вказану вимогу належним способом захисту права позивача. Позиція суду щодо конкретних оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності міститься в судовому рішенні. В даному випадку суд висловив свою позицію щодо знаходження на пішохідній доріжці бетонного блоку. Щодо можливості встановлення на пішохідній доріжці інших конструкцій, в тому числі, для створення перешкод пересуванню автомобільного транспорту, то вказане питання має вирішуватися відповідачами як суб'єктами владних повноважень з урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема, чинних ДБН. У випадку вчинення відповідачами незаконних дій з цього приводу або прийняття незаконних рішень вони можуть бути предметом судового оскарження. На підставі вищевикладеного, ст. 160-163, 186 КАС України, суд, -

Результат розгляду: partial