Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області; департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міського ради, в якій позивач ставить питання про зобов'язання відповідачів в тижневий термін, з дня отримання рішення суду, провести перевірку законності забудови домоволодіння по [ADDRESS], та зобов'язати за результатами перевірки скласти акт, протокол про адміністративне правопорушення, припис, та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності власників домоволодіння. 26.02.2014р. позивач уточнила свої позовні вимоги, та просила: - визнати протиправною бездіяльність відповідачів; - зобов'язати інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській області провести перевірку та встановити порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил власником домоволодіння по [ADDRESS] при розміщенні споруд на межі домоволодіння власника по [ADDRESS], скласти акт, протокол про адміністративне правопорушення, припис, та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності власників домоволодіння по [ADDRESS] за порушення норм законодавства у сфері містобудівної діяльності; - зобов'язати департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради провести перевірку та встановити порушення вимог ст. 103, 108 Земельного кодексу України при розміщенні споруд власником по [ADDRESS] на межі домоволодіння по [ADDRESS], скласти акт обстеження; - зобов'язати відповідачів повідомити позивача про результати перевірки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до поданих за 2013 рік скарг до відповідачів про здійснення самочинного будівництва власниками домоволодіння по [ADDRESS], відповідачі згідно своїх повноважень, на підставі звернення зобов'язані провести перевірку викладених фактів, та скласти акт про самочинне будівництво, припис про усунення порушень та винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винуватих осіб. Проте як стверджує позивач, жодних дій відповідачами з огляду на звернення не було вчинено. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами викладеними в позові та просили суд задовольнити позов повністю. Представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов та додаткових поясненнях. Зокрема, відповідач зазначав, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Указу Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, яким затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, Інспекція ДАБК у Черкаській області як територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України, забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно- будівельного контролю. Відповідно до звернення позивача неодноразово проводились перевірки Інспекцією, за результатами яких заявниці надсилались вмотивовані відповідні. При проведенні перевірок за зверненнями [PERSON] складені акти перевірки із відображенням в ньому даних про результати перевірки. Так, під час перевірок за адресою домоволодіння по [ADDRESS] порушень містобудівного законодавства не виявлено, оскільки не виявлено будівництва будь-яких капітальних будівель чи споруд, що і зафіксовано в актах перевірки. Так, Інспекцією зазначалось, що на території домоволодіння за адресою [ADDRESS], улаштовані тимчасові споруди які складаються із дерев'яних стійок та балок, без улаштування фундаментів під них та без покрівлі і мають ознаки альтанки. Позивачці також роз'яснено, що питання розміщення МАФів не відноситься до компетенції Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області. Представник департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради проти задоволення позову також заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов та додаткових поясненнях. Та зазначив, що відповідно до пункту 1 «Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією та її територіальними органами. З огляду на викладені обставини та те, що здійснення державного архітектурно-будівельного контролю не належить до повноважень відповідача 2, вимоги позивача стосовно зобов'язання вчинити дії, щодо проведення перевірки законності забудови, складення акту перевірки, протоколу про адміністративне правопорушення, припису, в якості заходів в межах здійснення державного архітектурно-будівельного контролю вважаємо такими що не підлягають задоволенню. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів [PERSON] також заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з огляду на те що, перевірки забудови її домоволодіння вже неодноразово проводились, порушень з яких не вбачалось, оскільки дана споруда не являється капітальною та не потребує жодних дозволів на зведення останньої. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне. Згідно з ст. 41 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 року № 3038-VI (далі - Закон №3038), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою КМУ від 23.05.2011 року № 553 (далі-Порядок № 533). Відповідно до п.7 Порядку, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції, підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. Згідно ч. 2 п. 1 Порядок № 533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 58-62) домоволодіння по [ADDRESS] належить на праві приватної власності (договір купівлі - продажу, 8359, 23.12.2011р.) [PERSON]. Відповідно до звернень (скарг) [PERSON] Інспекцією ДАБК у Черкаській області були проведені позапланові перевірки. Так, відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.10.2013р. (а.с. 29), в присутності гр. [PERSON] головним державним інспектором на підставі звернення гр. [PERSON] від 11.09.2013р. (а.с. 5) проведена позапланова перевірка домоволодіння по [ADDRESS]. За результатами перевірки встановлено, що на момент перевірки виявлено встановлені дерев'яні опори, що з'єднані дерев'яним брусом і представляє собою дерев'яну конструкцію відкритого типу. Згідно ч.1 п. 2 ст. ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» так як дерев'яна конструкція відноситься до тимчасових споруд, а розміщення тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади а саме департаменту будівництва, містобудування та архітектури. Даний акт підписаний перевіряючим та [PERSON] В подальшому, у відповідності до звернення [PERSON] від 29.10.2013р. знову проведена позапланова перевірка [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що оформлена актом перевірки від 31.10.2013р. За результатами перевірки встановлено: за вищевказаною адресою біля паркану, що межує з домоволодінням гр. [PERSON] встановлено п'ять дерев'яних стійок, без улаштування фундаментів, дві з яких встановлено на паркан та зв'язані між собою по верхньому периметру дошками, по діагоналі між цими стійками встановлена дерев'яна балка, яка з однієї сторони спирається на стійку існуючої будівлі а інша на дерев'яну стійку (без покрівлі). Виходячи з вищевикладеного зазначена конструкція не являється капітальною і не відноситься до компетенції ДАБК у Черкаській області Після чого, листом від 04.11.2013р. [PERSON] надана відповідь з приводу її звернення щодо будівництва споруди за адресою: [ADDRESS]. Позивачку повідомлено, що за даною адресою улаштовані тимчасові споруди без улаштування фундаменту під ними та без покрівлі і мають ознаки альтанки. Та повідомлено, що ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» альтанка - це мала архітектурна форма, яка в свою чергу розміщується до Закону України «Про благоустрій населених пунктів» за рішенням власника об'єкта благоустрою(а.с. 6). Відповідно до п. 16-18 Порядок № 533 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб'єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в інспекції. Акт перевірки підписується посадовою особою інспекції, яка провела перевірку та суб'єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт(ч. 4 ст. 41 Закону України №3038), дані права відповідача, кореспондовані і в п. 11 Порядок № 533. Тобто, виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що позовні вимоги з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення, припису та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності власників домоволодіння по [ADDRESS] не підлягають до задоволення, оскільки дані документи може винести Інспекція ДАБК лише при встановленні порушень. Оскільки порушення у відповідності до актів перевірки встановлені не були, то і відповідно акти реагування не могли б бути винесені. Суд звертає увагу позивача, на ту обставину, що виносить припис, протокол і т.д. - це виключне право Інспекції ДАБК при встановленні порушень. Проте, суд зауважує, що відповідно до скарги [PERSON] від 11.09.2013р. скаржниця просить провести перевірку і по водовідведенню з будівель власника домоволодіння по [ADDRESS] (а.с. 5), як встановлено з матеріалів справи, дане питання жодним чином не висвітлено в актах перевірки. Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 41 Закону України № 3038 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, державну атестацію в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури. Проте суд наголошує, що це їх право а не обов'язок. Відповідно до скарги [PERSON] від 11.09.2013р. департаментом архітектури, містобудування та інспектування було проведено обстеження домоволодіння гр. [PERSON] у ході якого встановлено: що роботи під час проведення перевірки 01.10.2013р. на суміжних домоволодіннях не проводились. У приміщенні погребу внаслідок просідання фундаменту на стелі та стіні входу зафіксовані тріщини. У споруді цегляного паркану, який розділяє домоволодіння по [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], зафіксовані тріщини, які з'явились внаслідок просідання фундаменту паркану. На верхній частині цього паркану зі сторони домоволодіння вул. [ADDRESS] встановлені дерев'яні бруси нової конструкції споруди невідомого призначення. Та надані рекомендації про облаштування системи водовідведення дощових вод, забезпечити від підмивання фундаменту споруд і вирішити з власниками суміжних домоволодінь питання щодо забезпечення водовідведення з їх споруд на власну територію. Після чого, 15.10.2013р. надано відповідь скаржниці, проте, що за даними перевірки бази даних управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради впродовж 2009-2013р. дозволу на будівництво по вул. [ADDRESS] не надавалось і зазначають що здійснення контролю за порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і т. д. належить до компетенції інспекції ДАБК. Закон України №3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Відповідно до ст. 7 Закону України №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом: 1) планування територій на державному, регіональному та місцевому рівнях; 2) моніторингу стану розроблення та реалізації містобудівної документації на всіх рівнях; 3) визначення державних інтересів для їх врахування під час розроблення містобудівної документації; 4) проведення ліцензування і професійної атестації; 5) розроблення і затвердження будівельних норм, державних стандартів і правил, запровадження одночасної дії міжнародних кодів та стандартів; 6) контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації. Планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації (ст. 8 Закону України №3038-VI). Частиною 2 ст. 10 ЗУ «Про благоустрій несених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: 1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; 3) організація місць відпочинку для населення; 4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; 5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо; 6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об'єктах благоустрою; 7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; 8) визначення на об'єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; 9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою; 11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; 12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; 13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; 14) видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом. Статтею 13 ЗУ «Про благоустрій несених пунктів» передбачено, що до об'єкти у сфері благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам'ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. 2. До об'єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту. Отже, чинним законодавством не передбачено, виконавчим органам місцевого самоврядування, проводити будь які перевірки не віднесені до їх компетенції, а оскільки домоволодіння по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (згідно інформаційної довідки) а статтею 13 вищевказаної норми встановлено вичерпний перелік об'єктів благоустрою, що належать до їх компетенції, тому дані вимоги позивача щодо складання припису і т.д. також не підлягають до задоволення. Відповідно до частини 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування ратифікованої Законом України від 15.07.1997 «Про ратифікацію Європейської хартії місцевого самоврядування» органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Таким чином, відповідно до Порядку, повноваження здійснення державного-архітектурного контролю покладається на Держархбудінспекцію та її територіальні органи, складення акту перевірки належить до повноважень посадових осіб інспекцій. Стаття 19 Конституції України регламентує наступне: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 41 Закону №3038). Відповідно до ч. 4 Закону №3038 посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) здійснювати контроль за додержанням суб'єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів містобудування та архітектури; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій, які пройшли державну атестацію в центральному органі виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов'язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника інспекції чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки. Відповідно до ч. 10 ст. 41 вказаного Закону № 3038 суб'єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю. Так, Порядок № 553 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної з будівництвом об'єкта архітектури та обумовлює, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень (п.3 Порядку №553). Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно зі ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем, не підтверджують в повній мірі обставини, на які він посилається в адміністративному позові та були спростовані доводами відповідачів, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та в матеріалах справи, а тому адміністративний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Результат розгляду: partial