Рішення адміністративного суду від 2014-01-14 00:00:00+02

23.04.2013 Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ - ІТАЛКЕРАМІКА" було складено лист № 18496/10/22.8-10 "Про надання інформації та її документального підтвердження" в якому на підставі підпунктів 20.1.6 та 20.1.23 пункту 20.1 статті 20, пунктів 73.3 та 73.5 статті 73 Податкового кодексу України у зв'язку з надходженням податкової інформації викладено прохання надати в строки передбачені абзацом 5 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України інформацію та її документальне підтвердження для з'ясування реальності та повноти відображення в бухгалтерському та податковому обліку із відповідним відображенням у податкових деклараціях результатів операцій по господарських відносинах товариства за період з 01.11.2012 по 31.03.2013. Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві складено акт № 1010/22.8/30305113 від 23.04.2013 про відсутність за місцезнаходженням ТОВ "Торговий Дім - Італкераміка" (ПН 30305113) та неможливість вручення запиту про надання інформації та її документального підтвердження № 18496/10/22.8-10 від 23.04.2013, в якому зазначено про те, що його складено про неможливість вручення запиту про надання пояснення та їх документального підтвердження №18496/10/22.8-10 від 23.04.2013 у зв'язку з відсутністю ТОВ "Торговий Дім-Італкераміка" (ПН 30305113) за податковою та фактичною адресою: 03680, м. Київ, вул. Червоноармійська. б. 55-Г. Також в зазначеному акті вказано про те, що перевіркою встановлено що ТОВ "Торговий Дім-Італкераміка" (ПН 30305113) за податковою та фактичною адресами не знаходиться, у зв'язку з чим неможливо розпочати позапланову документальну перевірку. Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у місті Києві здійснено заходи з метою проведення зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ - ІТАЛКЕРАМІКА" щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.11.2012 по 31.01.2013 за результатам яких складено акт № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Торговий Дім - Італкераміка" (ПН 30305113) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.11.2012 року по 31.01.2013 року". В абзаці 2 вступної частини зазначеного акту вказано наступне: "З результатами вжитих заходів працівниками управління податкового контролю з метою вручення запиту про надання інформації та її документального підтвердження №18496/10/22.8-10 від 23.04.2013р. здійснено вихід на податкову адресу ТОВ "Торговий Дім-Італкераміка" -03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, б. 55-Г за результатами чого встановлено, що за вищезазначеною адресою ТОВ "Торговий Дім-Італкераміка" та його посадові особи не знаходиться, про що складено акт №1010/22-8/30305113 від 23.04.2013р. про відсутність за місцезнаходженням та передано запит №805/9/22-8 від 23.04.2013р. до ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва ДПС на встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ "Торгівельний Дім - Італкераміка" та його посадових осіб." Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ - ІТАЛКЕРАМІКА" вважаючи неправомірними дії по проведенню зустрічної звірки результат якої оформлений актом № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 та щодо складання зазначеного акту звернулось з відповідним позовом до суду. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 73.5 статті 73 Податкового кодексу України, встановлено, що з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків. Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 4 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 27.12.2010 орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку. Пунктом 6 зазначеного Порядку встановлено, що у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку. Отже, у випадку відсутності у податкового органу даних та документів для здійснення співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, виникненню у податкового органу права на проведення зустрічної перевірки передує обов'язок направити суб'єкту господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідного запит про подання інформації та її документального підтвердження. Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Платники податків та інші суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). Порядок отримання інформації органами державної податкової служби за їх письмовим запитом визначається Кабінетом Міністрів України. Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1245 від 27.12.2010 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують. Відповідно до пункту 14 зазначеного Порядку суб'єкти інформаційних відносин зобов'язані подавати інформацію, визначену у запиті органу державної податкової служби, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту, якщо інше не передбачено Податковим кодексом України. У разі коли за результатами перевірок інших платників податків або за результатами аналізу податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платник податків зобов'язаний надати пояснення та їх документальне підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня надходження запиту. Таким чином, податковий орган у письмовому запиті про надання інформації має зазначити підстави для надіслання запиту та строк на надання відповіді на такий запит складає 1 місяць, при цьому запит вважається врученим якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою суб'єкта господарювання або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі Відповідач, як на обставину, яка зумовлювала виникнення в нього права на проведення зустрічної звірки позивача посилався на той факт, що ним з метою вручення позивачу запиту №805/9/22-8 від 23.04.2013 було здійснено вихід на податкову (фактичну) адресу позивача в результаті чого встановлено відсутність позивача та його посадових осіб про що складено акт № 1010/22-8/30305113 від 23.04.2013. З аналізу змісту акта № 1010/22-8/30305113 від 23.04.2013 вбачається, що хоча його й складено про неможливість вручення запиту про надання інформації та її документального підтвердження № 18496/10/22.8-10 від 23.04.2013, водночас перевіркою за результатами якої його складено встановлено, що позивач за податковою та фактичною адресами не знаходиться, у зв'язку з чим неможливо розпочати позапланову документальну перевірку. Таким чином з зазначеного акту є неможливим встановити складено його у зв'язку з виходом за податковою адресою позивача з метою вручення запиту №805/9/22-8 від 23.04.2013 чи з метою проведення позапланової документальної перевірки. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка старший державний ревізор - інспектор Білокур В.В., яким безпосередньо було складено акт № 1010/22-8/30305113 від 23.04.2013 зазначив про те, що при виїзді за адресою місцезнаходження позивача - м. Київ, вул. Червоноармійська, 55-Г було встановлено відсутність позивача за зазначеною адресою, зокрема, зі слів жінки, яка знаходилась на ресепшині було встановлено, що в будинку за зазначеною адресою знаходиться ТОВ "Реал груп", при цьому в приміщенні не було жодних вивісок чи табличок, які б вказували на знаходження позивача в будівлі. Також він зазначив про те, що виїзд за податковою адресою позивача було здійснено саме з метою вручення запиту №805/9/22-8 від 23.04.2013, а про факт неможливо розпочати позапланову документальну перевірку зазначено в акті у зв'язку з технічними особливостями наявних на той час інформаційних систем. Водночас свідок підтвердив той факт, що запит №805/9/22-8 від 23.04.2013 позивачу поштою не направлявся. Таким чином відповідачем було допущено порушення вимог чинного законодавства, які визначають процедуру проведення зустрічної звірки, оскільки відповідач не виконав встановленого законодавством обов'язку щодо надіслання запиту про подання інформації та її документального підтвердження до позивача за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, особистого вручення суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку такого запиту, у той час, як факт здійснення виїзду за місцезнаходженням платника податків, чинним законодавством не визначено обставиною, яка зумовлює виникнення у податкового органу права на проведення зустрічної звірки. З огляду на зазначене враховуючи те, що відповідачем було допущено порушення законодавчо встановленого порядку та способу проведення зустрічної звірки, які передбачені пунктом 73.5 статті 73 Податкового кодексу України та Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 27.12.2010 у нього були відсутні правові підстави для вчинення дій з метою проведенню зустрічної звірки позивача. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27.11.2012 у справі № 2а-11060/12/2670. З аналізу змісту акта № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Торговий Дім - Італкераміка" (ПН 30305113) щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.11.2012 року по 31.01.2013 року" вбачається, що відповідачем в ньому відображено результати дослідження бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що відповідачем було фактично проведено зустрічну звірку позивача щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.11.2012 року по 31.01.2013. З урахуванням наведеного, враховуючи те, що відповідачем зустрічну звірку позивача оформлену актом № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 було проведено за відсутності на те правових підстав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача по проведенню зустрічної звірки результати якої оформлено зазначеним актом та щодо складання зазначеного акту. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача вилучити з Автоматизованої системи "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА", інформаційної системи (бази) "Податковий блок" чи інших інформаційних баз Міністерства доходів і зборів України відомостей, внесених на підставі акту № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013, поновивши в ній дані, задекларовані позивачем щодо податкових зобов'язань та податкового кредиту у деклараціях з податку на додану вартість за період з 01.11.2012 по 31.01.2013, суд зазначає наступне. Пунктом 71.1 статті 71 Податкового кодексу України встановлено, що інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій. Статтею 74 Податкового кодексу України встановлено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань. Отже, податкова інформація може, зокрема, зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів. Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 276 від 18.07.2005 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за № 843/11123 інструкцією встановлюється порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), надходження яких контролюється органами державної податкової служби і які передбачені бюджетною класифікацією України за доходами до Державного бюджету України, місцевих бюджетів та державних цільових фондів, надходжень на погашення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та бюджетними позичками, а також сум штрафних (фінансових) санкцій та пені, що застосовуються до платників податків відповідно до чинного законодавства (далі - платежі до бюджету). Пунктами 3.1 та 3.6 зазначеної інструкції встановлено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. Форми карток особових рахунків мають лицьовий та зворотний боки. На лицьовому боці картки відображаються умови справляння платежу та дані про платника податків. Зворотний бік картки відображає стан розрахунків платників з бюджетом (суми нарахованого та сплаченого платежу, пені, штрафних (фінансових) санкцій, плати за кредит щодо розстрочених (відстрочених) податкових зобов'язань, суми податкового боргу, надміру та/або помилково сплачені, та суми, заявлені до відшкодування, й інше). Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 276 від 18.07.2005 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за № 843/11123 нарахуванню в особових рахунках платників підлягають: податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, самостійно визначені платником; податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, нараховані органом державної податкової служби та узгоджені платником відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання; відсотки за користування розстроченням (відстроченням) податкових зобов'язань; непогашені суми векселя, що видається суб'єктом господарювання при здійсненні операцій з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах. Підпунктами 4.2.1 та 4.2.2 пункту 4.2 зазначеної Інструкції встановлено, що податкові зобов'язання, штрафні санкції, пеня, самостійно визначені платником у податковій звітності, уносяться до електронної бази даних підрозділами обробки та ведення податкових документів і формуються в електронні та паперові реєстри. Податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, розраховані органом державної податкової служби, обліковуються у картках особових рахунків за даними електронного реєстру податкових повідомлень у частині узгоджених сум згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 N 253 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (у редакції наказу ДПА України від 27.05.2003 N 247). Таким чином, з метою обліку нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету органами державної податкової служби на кожний поточний рік відкриваються особові рахунки на яких відображається стан розрахунків платників з бюджетом, при цьому податкові зобов'язання, штрафні санкції та пеня, розраховані органом державної податкової служби, обліковуються у картках особових рахунків за даними електронного реєстру податкових повідомлень у частині узгоджених сум. З огляду на зазначене, оскільки акт № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 може засвідчувати лише факт неможливості проведення відповідної зустрічної звірки позивача та внесення на підставі зазначеного акту даних до інформаційних баз відповідача не є підставою для здійснення будь - яких коригувань в особовій картці платника податків чи мати сам по собі будь - які інші юридичні наслідки для платника податків. Позивачем доказів та обґрунтувань на підтвердження здійснення відповідачем на підставі акта № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 коригувань чи нарахувань податкових зобов'язань саме в обліковій картці платника податків суду надано не було, як і не було зазначено про наявність відповідного факту. Таким чином у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було здійснено коригування в обліковій картці платника податків позивача на підставі акта № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про те, що у даному випадку внесення або зміна інформації у Автоматизованій системі "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА", інформаційній системі (бази) "Податковий блок" чи інших інформаційних баз Міністерства доходів і зборів України саме по собі не зумовлює для платника податків будь-яких юридичних наслідків у формі виникнення або зміни прав та обов'язків, оскільки внесення такої інформації не призвело до коригування (збільшення) податкових зобов'язань платника податків. Позивачем не було надано суду доказів та обґрунтувань на підтвердження факту того, що дії відповідача, як суб'єкта владних повноважень, по внесенню в Автоматизовану систему "Результати співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА", інформаційну систему (бази) "Податковий блок" чи інших інформаційних баз Міністерства доходів і зборів України змін на підставі акта № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 призвели до настання будь-яких юридичних наслідків, мали вплив на реалізацію його (позивача) прав, свобод, інтересів та призвели до їх порушення. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних повноважень, у випадку, якщо він є відповідачем в адміністративній справі, покладено обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом адміністративного судочинства України на кожну сторону, в не залежності від того чи є вона суб'єктом владних повноважень, покладено обов'язок щодо доведення обставин на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановлено цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Оскільки позовна вимога щодо заборони відповідачу використовувати акт № 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 та факти викладені в ньому в якості доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства при проведенні перевірок (звірок) контрагентів позивача за ланцюгом придбання (продажу) товарів спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи судом не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність заявленої позовної вимоги. З огляду на зазначене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині щодо визнання неправомірними дій відповідача по проведенню зустрічної звірки позивача, результат якої оформлений актом 1458/22-8/30305113 від 23.04.2013 та щодо складання зазначеного акту. Відповідно до частин першої та третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При поданні адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у сумі 68,82 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням.

Результат розгляду: partial