Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області (надалі - Інспекція) до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено у відкритті виконавчого провадження за поданим Інспекцією виконавчим документом, яким є постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Цією постановою до фізичної особи - підприємця [PERSON] застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20124,00 гривень. На думку позивача, відмова у відкритті виконавчого провадження з тих підстав, що виконавчий документ містить виправлення, не узгоджується із вимогами статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки пункт 8 частини 1 цієї статті в даному випадку не може бути застосований та протлумачений державним виконавцем на свій розсуд. Зважаючи на викладене, Інспекція звернулась до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язати відповідача прийняти до виконання постанову Інспекції та відкрити виконавче провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись при цьому на обставини, що наведені у адміністративному позові. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, аргументуючи свої доводи тим, що державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Саволюк Я.О., відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, діяла згідно з вимогами чинного законодавства. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши адміністративну справу, суд встановив наступне. Постановою Інспекції №27 від 16 жовтня 2013 року фізичну особу - підприємця [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абзацом 3 пункту 1 частини 6 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 20124,00 гривень. Не погодившись із цією постановою, [PERSON] оскаржив її до Вінницького окружного адміністративного суду. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2012 року у справі №2а/0270/5217/12, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2013 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. З метою виконання постанови Інспекції №27 від 16 жовтня 2013 року позивач звернувся до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Проте, 04 листопада 2013 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Саволюк Я.О. винесено постанову ВП№40538244, якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження з підстав, що передбачені пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження". Підставою для такої відмови слугувало внесення виправлень у дату набрання постановою Інспекції законної сили, що поставило під сумнів її законність. Надаючи правову оцінку постанові відповідача, що оскаржується, суд зважає на таке. Підстави та порядок відмови у відкритті виконавчого провадження врегульовані статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон). Так, частиною 1 цієї статті передбачені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, серед яких і наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Саме на цей пункт і міститься посилання у постанові відповідача, що оскаржується. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що виправлення у постанові Інспекції №27 від 16 жовтня 2012 року в частині набрання нею законної сили і є тією обставиною, що виключає здійснення виконавчого провадження. Проте, суд критично оцінює такі пояснення представника відповідача з огляду на те, що для застосування пункту 8 частини 1 статті 26 Закону необхідно наявність інших обставин, що передбачені саме законом, які унеможливлюють здійснення виконавчого провадження. На переконання суду, законодавцем передбачено можливість застосування цього пункту лише в тому разі, якщо такі обставини, передбачені законом, що покликано унеможливити довільне трактування цього пункту. Відтак, відмова у відкритті виконавчого провадження з підстави, що передбачена пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону, в даному випадку є необгрунтованою, в зв'язку із чим постанову відповідача від 04 листопада 2013 року слід скасувати. Більше того, суд встановив, що постанова Інспекції №27 від 16 жовтня 2012 року набрала законної сили 13 лютого 2013 року, про що в ній і зазначено. Відтак, усі сумніви державного виконавця щодо законності цього виконавчого документа є лише його припущеннями. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що постанова відповідача від 04 листопада 2013 року підлягає скасуванню. Разом з тим суд не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, зважаючи на те, що статтею 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено необхідність вчинення державним виконавцем певних дій, що передують прийняттю виконавчого документа до виконання. А тому, задоволення цієї вимоги свідчитиме про перебирання судом функцій, що йому не властиві. Проте, з метою надання повного захисту права та інтересам позивача суд на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та зобов'язання відповідача повторно розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження за поданим Інспекцією виконавчим документом. Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають (ст. 94 КАС України).

Результат розгляду: partial