Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Костнтинівці та Костянтинівському районі Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час перерахунку пенсії відповідачем не були враховані всі складові заробітної плати державного службовця, на які нараховувалися та сплачувалися внески згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Вона зверталась до Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які було нараховані та з яких утримані страхові внески, але їй було відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на ст. 33 Закону України «Про державну службу». Просила визнати рішення відповідача від 4.10.2013 року щодо неврахування при призначенні пенсії суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових та індексації незаконним та скасувати його; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з моменту призначення з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати з 27.04.2010 року. Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 листопада 2013 р. у справі № 233/7548/13-а позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області щодо відмови [PERSON] у перерахунку пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації доходів неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області здійснити [PERSON] перерахунок, нарахування та виплату пенсії з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації доходів з 03.10.2013 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, премії та індексація заробітної плати не є складовими заробітної плати для обчислення пенсії згідно статті 33 Закону України «Про державну службу». Сторони в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» з 27.04.2010 року у розмірі 89% від суми заробітної плати (а.с. 15-17, 29-30). 13.10.2013 року [PERSON] звернулась із заявою до відповідача про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням виплачених їй виплат: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації доходів, які входять до структури заробітної плати державного службовця. Рішенням від 04.10.2013 року за № 13785/05/08-17 Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області відмовило позивачу у перерахунку пенсії з тих підстав, що такі види виплат, як матеріальна допомога та індексація, які були нараховані та сплачені державному службовцю у відповідний період, не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не враховуються при розрахунку пенсії державного службовця (а.с. 7, 8-9). Згідно з вимогами ст. 37 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон № 3723) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до вимог цієї статті на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. За частиною 2 статті 33 Закону № 3723 заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Відповідно до статті 2 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР основна заробітна плата є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - до них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. За статтею 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, в тому числі, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону. Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що індексація заробітної плати, матеріальна допомоги на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13. Відповідно до ч. 2 ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Однак, згідно ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Позивач із заявою про перерахунок пенсії звернулася до УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області 13.10.2013 року, а тому право на перерахунок у неї виникає з 01.10.2013 року. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції спір по суті вирішений вірно, проте помилково визначена дата перерахунку, а тому є підстави для зміни постанови суду першої інстанції відповідно до статті 201 КАС України.

Результат розгляду: partial