Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Дубровицький районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до Рівненська митниця Міндоходів про стягнення коштів в сумі 22750,20 грн. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Суд не визнавав обов'язковою участь представника позивача у судовому засіданні, а тому доходить до висновку про можливість розгляду справи по суті за наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також письмові заперечення на позовну заяву, з яких вбачається наступне. Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено, що [PERSON] неналежним чином виконував свої посадові обов'язки та зловживав своїми повноваженнями. А тому відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг має стягуватись з [PERSON] Крім того, представник відповідача зазначив, що на сьогоднішній день у кошторисі Рівненської митниці Міндоходів не передбачені кошти для відшкодування центру зайнятості виплаченої допомоги по безробіттю. За таких обставин просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 13.07.2012 року громадянин [PERSON] звернувся до Дубровицького районного центру зайнятості як такий, що шукає роботу. 20.07.2012 року, на підставі заяви, [PERSON] надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. Даний факт підтверджується копією персональної картки безробітного [NUMBER]. Згідно з ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-ІІІ від 02 березня 2000 року (далі - Закон № 1533-ІІІ) держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зайнятість населення» № 803-XII від 01 березня 1991 року (далі - Закон № 803-XII) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу. Зі змісту ст. 25 Закону № 803-XII випливає, що держава створює умови незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм, зокрема, такий вид компенсації як виплата в установленому порядку допомоги по безробіттю. З матеріалів справи вбачається, що за період з 20.07.2012 року по 11.06.2013 року [PERSON] було виплачено допомогу по безробіттю в сумі 22750,20 грн., що підтверджується відповідною довідкою позивача №61 від 17.01.2014 року та не заперечується відповідачем. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону № 1533-ІІІ виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної митної служби України та Рівненської митниці ДМС України про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 року по справі №2а/1770/1263/2012 у задоволенні позову було відмовлено повністю. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2012 року по справі №2а/1770/1263/2012 постанову Рівненського окружного адміністративного суду було скасовано, а позовні вимоги задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ ДМС України від 06.03.2012 року №481-к та наказ Рівненської митниці ДМС України від 07.03.2012 року №102-к, поновлено [PERSON] на посаді головного інспектора митного поста "Городище" Рівненської митниці з 07.03.2012 року та стягнуто з Рівненської митниці ДМС України на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу без врахування податків та інших обов'язкових платежів. На виконання вказаної постанови Держмитслужбою України було видано наказ № 936-к від 05.06.2013 року про поновлення [PERSON] на посаді головного інспектора митного поста "Городище" Рівненської митниці з 07.03.2012 року, а пункт наказу про звільнення [PERSON] скасовано. Частиною 4 статті 35 Закону № 1533-ІІІ встановлено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Оскільки [PERSON] поновлено на посаді головного інспектора митного поста "Городище" Рівненської митниці з 07.03.2012 року на підставі рішення Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22.08.2012 року, то суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача суму виплаченого забезпечення та вартості наданих Дубровицьким районним центром зайнятості соціальних послуг [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 1533-ІІІ Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття зобов'язаний вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду та контролювати правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю. Станом на момент розгляду справи в суді відповідачем суму виплаченого позивачем забезпечення та вартості наданих соціальних послуг [PERSON] в розмірі 22750,20 грн. не відшкодовано. Відповідно до ст. 39 Закону № 1533-III спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. За наведених обставин позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст. 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted