Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що вона отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-ХІІ). При перерахунку їй пенсії, збільшуючи її на 1%, відповідач керувався тільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), тобто порушив право позивача на пільговий характер розрахункової величини, визначений частиною 2 статті 56 Закону України Закону № 796-ХІІ. У зв'язку з наведеним просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років в межах шестимісячного строку звернення до суду. Постанову звернути до негайного виконання. Ухвалою від 14 січня 2014 року у справі відкрито скорочене провадження. В поданому до суду запереченні відповідач адміністративний позов не визнав, посилаючись на те, що згідно частини 2 статті 56 Закону України Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку. Вказана стаття визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормативний стаж. Поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж законодавцем закладено в статті 28 Закону № 1058-IV, згідно якого за кожен рік страхового стажу понад 20 років для жінок пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті. Вважає, що застосування двох законодавчих актів потягне за собою подвійну виплату у вигляді збільшення розміру пенсії та доплати за понаднормативний стаж. Стаття 55 Закону № 796-ХІІ не передбачає проведення перерахунку пенсії згідно цього Закону, а лише її призначення. Просить взяти до уваги, що позивачу проводились перерахунки пенсії відповідно до Закону № 1058-IV. Дослідженням поданих сторонами доказів, аналіз законодавства приводить суд до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Позивач є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, що підтверджено відповідним посвідченням. З розпоряджень відповідача вбачається, що пенсію позивач отримує з липня 2000 року. Пенсія призначена і обрахована на підставі Закону № 1788-XII, з врахування положень статті 55 Закону № 796-ХІІ. З змісту розпоряджень про призначення та перерахунок пенсії датованих до 01 січня 2004 року, вбачається, що позивач отримувала пенсійні виплати з врахуванням положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років, але не більше 75 % заробітку. Згідно з розпорядженнями управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі, починаючи з 01 січня 2004 року, формула розрахунку пенсії позивачу змінилася: введено поняття понаднормативного стажу, який розрахувався відповідно до положень статті 28 Закону № 1058-IV. Таким чином, з набранням чинності Законом № 1058-IV відповідач самостійно змінив умови нарахування пенсії позивачу. При цьому суд констатує, що у заявах позивача відсутні відомості про незастосування щодо нього при перерахунку пенсії положень Закону № 796-ХІІ, перехід на відмінний, ніж передбачено у цьому Законі, вид пенсії тощо. Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом № 796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсії на підставах, передбачених цим Законом. З пункту 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV слідує, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії зокрема і відповідно до Закону № 796-ХІІ, їй призначається одна пенсія за її вибором. Відповідно до статті 71 Закону № 796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону. Згідно із статтею 56 Закону № 796-ХІІ право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи, не меншого, ніж 20 років для чоловіків, 15 років для жінок, зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад установлений стаж, але не вище за 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, - чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище за 85 % заробітку. Таким чином, потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи особа має право за своїм вибором на одержання пенсії на умовах, визначених Законом № 796-ХІІ. Порівнюючи положення частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ та частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV, суд приходить до висновку, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення до пенсії за понад встановлений мінімальний стаж роботи, має пільговий характер власне щодо тривалості трудового стажу та величини, з якої проводиться розрахунок. Суд вважає надуманим твердження відповідача, що застосування положень частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ до позивача призведе до подвійного нарахування збільшення до пенсії на понаднормативний стаж. При цьому суд відзначає, що правильність нарахування пенсій, уникнення помилок, подвійних виплат відповідно до затвердженого указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011 Положення про Пенсійний фонд України, Закону № 1788-XII, Закону № 1058-IV є обов'язком саме відповідача. Отже, дії відповідача при перерахунку пенсії позивачу щодо відмови у застосуванні частини 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ є протиправними. Право позивача підлягає поновленню в межах визначеного статтею 99 КАС України строку звернення до адміністративного суду, тобто з 13 липня 2013 року. В силу положень пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України вимога позивача про негайне виконання рішення суду підлягає до часткового задоволення: у межах суми стягнення за один місяць. Розподіл судових витрат слід здійснити за правилами статті 94 КАС України.

Результат розгляду: partial