Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

09.01.2014 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новоазовському районі Донецької області (надалі - УПФУ в Новоазовському районі), яким просить визнати незаконними відмову УПФУ в Новоазовському районі щодо перерахунку пенсії [PERSON] з урахуванням нарахованих та виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він працював в Новоазовської МДПІ, після чого вийшов на пенсію за віком, як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу». ДПІ в довідці для призначення пенсії не відобразила матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. 02.12.2013 року позивач отримав з Новоазовської МДПІ довідку із зазначенням суми матеріальної допомоги у сумі 4822,45 грн. З зазначеною довідкою позивач звернувся до УПФУ в Новоазовському районі з заявою про перерахунок розміру пенсії. Листом УПФУ в Новоазовському районі від 12.12.2013 року № 4901/03 позивачу було відмовлено у задоволені вимог щодо перерахунку пенсії із врахуванням матеріальної допомоги. На цій підставі позивач просив скасувати рішення УПФУ в Новоазовському районі Донецької області від 12.12.2013 року № 4901/03 про відмову в перерахунку пенсії, зобов'язати останнього здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2013 року, справу розглянути без участі позивача. На виконання ухвали судді відповідачем через канцелярію суду подані письмові заперечення проти позову в яких посилаючись на ті ж норми законів, але при цьому відповідач вказав, що дійсно вказані позивачем суми матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення не було включено в розрахунок пенсії позивачу, хоч з цих сум і сплачувались страхові внески, але ці виплати носили нерегулярний одноразовий характер, а тому не є складовою частиною заробітної плати і не враховуються при призначенні пенсій державним службовцям. Статтею 183-2 КАС України передбачена спеціальна процесуальна форма розгляду поширених і типових адміністративних справ, тобто скорочене провадження. Пунктом 2 частини 1 статті 183-2 КАС України передбачено, що скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Стаття 183-2 ч. 4 КАС України передбачає, що суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню. Враховуючи вищенаведене, суддя розглядає справу у порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з врахуванням стажу держслужбовця, але при нарахуванні йому пенсії відповідачем не були враховані матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. У грудні 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії державного службовця, включити додатково до складу заробітної плати матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. При зверненні позивач надав довідку про складові заробітної плати від 02.12.2013 року № 1310/10/05-39-05-013. Окремими рядками у ній виділені інші виплати з розшифровкою, в яку ввійшли суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань за вказаний період. Листом від 12 грудня 2013 року № 4901/03 відповідач в перерахунку пенсії відмовив з посиланням на те, що відповідно до положень Закону України «Про державну службу» включення до заробітної плати державного службовця суми одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань чинним законодавством не передбачено. При вирішенні спору суд виходить з правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постановах від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року № 21-97а13, яка відповідно до статті 244-2 КАС України є обов'язковою для застосування в судовій практиці, і зазначає наступне. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої зазначеної статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Згідно зі статтею 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином вказані позивачем виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 4822,45 грн. законом віднесено до структури заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, тому ці виплати необхідно включити до складу заробітної плати для перерахунку пенсії. Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про те, що вказані позивачем виплати матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань на загальну суму 4822,45 грн., хоч і виплачувались позивачу у період, з якого розраховується пенсія і з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, але ці виплати не можуть бути включені в заробітну плату для призначення позивачу пенсії як такі, що носили нерегулярний одноразовий характер, бо такі підстави не передбачені пенсійним законодавством. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язаний був здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 грудня 2013 року, однак не зробив цього, суд розцінює ці дії, як незаконні і такі, що порушують права позивача. При цьому звертаючи до виконання постанову суду у справах, зазначених у пункті 2 частини першої статті 183-2 КАС України, суд вважає за необхідно застосовувати пункт 1 частини першої статті 256 КАС України, який є спеціальним для цієї категорії справ (інформаційний лист ВАСУ від 19.08.2011 р. № 1302/11/13-11), а саме: негайно виконуються постанови суду про присудження виплату пенсій у межах суми стягнення за один місяць.

Результат розгляду: granted