Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС взводу ДПС з обслуговування стаціонарного поста №2 «Немирів» роти ДПС УДАІ ГУ МВС України у Вінницькій області Вельгуса В.І. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема в порушення Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1806 від 10.10.2001 року, оскільки позивач не вчиняв адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП, оскільки не порушував вимог п. 12.4 ПДР України та не перевищував дозволену швидкість руху. У судове засідання позивач не з'явився, однак подав через канцелярію суду заяву про перенесення судового засідання, оскільки з 30.12.2013 року по 20.01.2014 року перебуватиме на санаторному лікуванні поза межами м. Києва, однак жодних доказів цього суду не надав. Відповідач у судове засідання також не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неприбуття суд не повідомив. У порядку частини 6 статті 128 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні, оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року [PERSON] 07.08.2013 року о 12 год. 25 хв. керуючи автомобілем «Форд» д.н.з. [NUMBER] по автодорозі Вінниця-Кіровоград у с. Нижча Кропивна, Немирівського району, Вінницької області рухався зі швидкістю 92 км./год. у зоні дії знаку обмеження швидкості руху до 60 км./год., тобто перевищив дозволену швидкість руху на 32 км./год., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Частиною 1 статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Приписи ч. 2 ст. 71 КАС України зобов'язують саме суб'єкта владних повноважень в адміністративних справах про протиправність його рішень, дій чи бездіяльності доказувати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову. [PERSON] у адміністративному позові наполягав на тому, що не порушував обмежень швидкості руху передбаченого ПДР України та рухався зі швидкістю до 80 км./год., а згаданий інспектор ДАІ не надав йому доказів зворотнього. Суд вважає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Постановою в справі про адміністративне правопорушення, яку винесено інспектором ДПС взводу ДПС з обслуговування стаціонарного поста №2 «Немирів» роти ДПС УДАІ ГУ МВС України у Вінницькій області Вельгусом В.І. 07.08.2013 року, позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 225 грн. Вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: згаданим протоколом про адміністративне правопорушення, яким встановлено перевищення дозволеної швидкості руху (швидкість вимірювалась приладом «Візир» 0812358), розмір накладеного штрафу відповідає санкції вказаної статті. Зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення від 07.08.2013 року відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при її винесенні було дотримано порядок розгляду та з'ясовані обставини, що підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова була винесена суб»єктом владних повноважень: інспектором ДПС взводу ДПС з обслуговування стацонарного поста №2 «Немирів» роти ДПС УДАІ ГУ МВС України у Вінницькій області Вельгусом В.І. при виконанні ним службових обов'язків, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним чинним законодавством, а тому у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied