Рішення адміністративного суду від 2014-02-18 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регата" (далі - позивач ТОВ "Регата") звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до [PERSON] об'єднаної державної податкової інспекції Сумської області Головного управління Міндоходів у Сумській області (далі - відповідач [PERSON] ОДПІ), Головного управління державного казначейства України в Сумській області (далі - відповідач Головне управління державного казначейства України в Сумській області) в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с.113, ІІ том) просить: - стягнути з Державного бюджету України бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 653 729, 00 грн. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2011р. по справі № 2a-1870/5311/11 позовні вимоги було задоволено у повному обсязі та стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Регата" суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 653 729, 00 грн. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2011 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. При цьому, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції взяв до уваги те, що підставою для невідшкодування ТОВ «Регата» податку на додану вартість являється постанова про накладення арешту на суму бюджетного відшкодування ПДВ, яка не повернута з державного бюджету. Дана постанова про накладення арешту винесена слідчим в ході розслідування кримінальної справи по обвинуваченню колишнього директора ТОВ «Регата» [PERSON] у вчиненні злочинів передбачених ст.ст.191, 212, 366 КК України. Отже, проаналізувавши норми законодавства , суд дійшов висновку, що слідчий діяв в рамках своїх повноважень. Відповідно, дії [PERSON] МДПІ в частині невідшкодування податку на додану вартість ТОВ «Регата» необхідно розцінювати, як виконання відповідних норм Кримінально-процесуального кодексу України, оскільки в постанові слідчого вказано, що [PERSON] працюючи директором використовувала бюджетне відшкодування податку на додану вартість як спосіб здійснення злочину внаслідок чого державному бюджету заподіяно шкоду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.12.2013 року постанову Сумського окружного адміністративного суду та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду було скасовано. Вищий адміністративний суд України в своїй ухвали посилається на те, що суди не взяли до уваги і не перевірили доводи позивача про те, що він просить повернути бюджетно відшкодування за інший період по взаємовідносинам з іншими суб'єктами господарювання ніж ті, що зазначають слідчі (грудень 2009р. по червень 2010 року, січень 2011 року). Крім цього, суд касаційної інстанції, направляючи дану справу на новий розгляд до суду першої інстанції звертає увагу в ухвалі від 12.12.2013 року на те, що висновки суду першої інстанції, зазначені у постанові суду про правомірність дій ДПІ в частині невідшкодування ПДВ позивачу з посиланням на норми КПК України, що суперечить вимогам ч.3 ст.17 КАС України. Отже, справу №2а-1870/5311/11 було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до ч. 5 ст. 227 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи. 21 січня 2014 року справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду. В судовому засіданні представник позивача зазначила, що вимоги та обґрунтування, які викладені у позовній заяві та у заяві про уточнення (зменшення ) позовних вимог позивач підтримує у повному обсязі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ТОВ «Регата» у встановлені законодавством строки було подано до відповідача - [PERSON] ОДПІ податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 року - червень 2010 року, січень 2011 року, а також розрахунки сум бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за вказаний період. Натомість, в порушення вимог Закону України "Про податок на додану вартість", податковим органом після закінчення граничних строків для перевірки заявлених сум відшкодування не направлено відповідному органу державного казначейства висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування. При цьому, податкові повідомлення-рішення про завищення сум бюджетного відшкодування не приймалися. Таким чином, заявлена сума податку на додану вартість позивачу не відшкодована, у зв'язку з чим позивач просить стягнути вказану суму бюджетного відшкодування в судовому порядку. Представник [PERSON] ОДПІ в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове заперечення проти позову (т. 2 а.с. 21, т. 3 а.с. 51), в якому зазначено, що в рамках кримінальної справи № 10800008 по обвинуваченню колишнього директора позивача - [PERSON] в скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України старшим слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА в Сумській області Радченко О.В. винесена постанова від 06.08.2010 про накладення арешту на суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, яка не повернута з державного бюджету ТОВ "Регата" станом на 06.08.2010 по сумам, які заявлені до відшкодування і які можливо будуть заявлені в майбутньому. За таких обставин, на думку [PERSON] ОДПІ, підстави для відшкодування позивачу податку на додану вартість були відсутні. При цьому, у письмовому поясненні відповідач надав письмову інформацію слідчого управління фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Сумській області щодо закриття кримінального провадження у кримінальній справі відносно [PERSON] Крім цього, в судовому засіданні, яке відбулося 11.02.2014р. представник відповідача зазначив, що на даний час арешт, який було накладено у відповідності до постанови слідчого на суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, яка не повернута з державного бюджету ТОВ "Регата" вже знято. Представник Головного управління державного казначейства України в Сумській області, в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від 2-го відповідача до суду надійшло письмове пояснення ( т. 2 а.с. 38, т. 3 а.с. 50), в якому зазначено, що він, як орган державної виконавчої влади не наділений повноваженнями щодо проведення відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України за рішенням суду. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем до відповідача - [PERSON] ОДПІ було подано податкові декларації з податку на додану вартість, розрахунки сум бюджетного відшкодування та заяви про повернення сум бюджетного відшкодування за грудень 2009 - червень 2010 рр., січень 2011 р. (т. 1 а.с. 34-88). Згідно із заявами про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2009 р. - червень 2010 р. та січень 2011 р. ТОВ "Регата" заявлено до відшкодування наступні суми податку на додану вартість: - за грудень 2009 року - 95 652,00 грн.; - за січень 2010 року - 97 808,00 грн.; - за лютий 2010 року - 78 434,00 грн.; - за березень 2010 року - 135 471,00 грн.; - за квітень 2010 року - 114 857,00 грн.; - за травень 2010 року - 23 534,00 грн.; - за червень 2010 року - 79 174,00 грн.; - за січень 2011 року - 21 029,00 грн. У зв'язку з заявленими позивачем сумами бюджетного відшкодування [PERSON] ОДПІ було проведено перевірки за вказані періоди. З 31.03.2010 р. по 07.04.2010 р. [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за грудень 2009 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з жовтня по грудень 2009, про що складено акт від 12.04.2010 р. № 150/23-5/31097498 (т. 1 а.с. 90-126). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем бюджетне відшкодування у декларації за грудень 2009 р. в сумі 95652,00 грн. та за січень 2010 року - у сумі 97 808, 00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Крім цього, з 23.04.2010 р. по 29.04.2010 р. [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за лютий 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з грудня 2009 р. по січень 2010 р., про що було складено довідку від 05.05.2010 р. №186/23-5/31097498 (т.1 а.с.150-176). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем у декларації за лютий 2010 р. бюджетне відшкодування в сумі 88 434,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Також, з 08.06.2010 р. по 11.06.2010 р., службовою особою [PERSON] ОДПІ проводилася позапланова виїзна перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за березень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з січня по лютий 2010 р., про що складено довідку від 14.06.2010 р. № 238/23-5/31097498 (т.1 а.с.196-216). В ході перевірки було підтверджено відображену позивачем у декларації за березень 2010 р. суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок в сумі 135 471,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. З 26.07.2010 р. по 30.07.2010 р., посадовою особою [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в грудні 2009 р. та березні 2010 р., про що було складено довідку від 30.07.2010 р. №319/23-5/31097498 (т.1 а.с.233-250). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем у декларації за квітень 2010 р. бюджетне відшкодування в сумі 114 857,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Посадовою особою [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за травень 2010 року, про що було складено довідку від 02.07.2010 р. №53/15-3/31097498 (т.2 а.с.74-76). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем у декларації за травень 2010 р. бюджетне відшкодування в сумі 23 534,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Крім того, посадовою особою [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за червень 2010 року, про що було складено довідку від 13.08.2010 р. №67/15-3/31097498 (т.2 а.с.80-82). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем у декларації за червень 2010 р. бюджетне відшкодування в сумі 79 174,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Посадовою особою [PERSON] ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за січень 2011 року, про що було складено довідку від 16.03.2011 р. №30/15-3/31097498 (т.2 а.с.77-79). В ході перевірки було підтверджено відображене позивачем у декларації за січень 2011 р. бюджетне відшкодування в сумі 21 020,00 грн. без врахування результатів зустрічних перевірок. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне. Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Згідно з п.п. 7.7.4. п.7.7 ст.7 Закону платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом. З матеріалів справи вбачається, що позивач в повному обсязі виконав вимоги п.7.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", що підтверджується копіями декларацій з відповідними відмітками податкового органу та органу Державного казначейства України. Згідно п.п.7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Відповідно до п.п. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу. Згідно з п.п.7.7.7 п.7.7 ст.7 Закону, якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування. Відповідно до п. 200.7. ст. 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Дане положення закріплене в п. 200.11 ст. 200 ПК України. Згідно п. 200.12. ст. 200 ПК України, орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Відповідно до п. 200.13. ст. 200 ПК України, на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби. Як слідує з заперечень відповідача [PERSON] ОДПІ (а.с. 51), не дивлячись на підтвердження суми бюджетного відшкодування, [PERSON] ОДПІ з посиланням на ту обставину, що в рамках кримінальної справи № 10800008 по обвинуваченню колишнього директора позивача - [PERSON] в скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України старшим слідчим з ОВС СВ ПМ ДПА в Сумській області Радченко О.В. винесена постанова від 06.08.2010 про накладення арешту на суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, яка не повернута з державного бюджету ТОВ "Регата" станом на 06.08.2010 по сумам, які заявлені до відшкодування і які можливо будуть заявлені в майбутньому (т. 2 а.с. 22) (далі - постанова про накладення арешту на майно та майнові права), встановила відсутність підстав для відшкодування позивачу податку на додану вартість. Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України, вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Як вбачається з постанови про накладення арешту на майно та майнові права арешт на суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, яка не повернута з державного бюджету ТОВ "Регата" станом на 06.08.2010 по сумам, які заявлені до відшкодування і які можливо будуть заявлені в майбутньому накладено на підставі ст. 125, 126, 130 КПК України. Згідно з ст. 126 КПК України забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Крім цього, судом в судовому засіданні встановлено, що кримінальна справа № 10800008 по обвинуваченню колишнього директора позивача - [PERSON] в скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України закрита у зв?язку з чим арешт з рахунків позивача знято, що не заперечується представником відповідача. Отже. на даний час відсутні будь-які законні підстави для неповернення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунки позивача, тоді як Довідками [PERSON] ОДПІ (а.с.52-57, ІІІ том) підтверджується, що на момент розгляду даної справи сума бюджетного відшкодування у розмірі 653 729 грн. 00 коп. позивачу не повернута. Як вбачається з акту звірки по справі № 2а-1870/5311/11 (т. 2 а.с. 114), підписаного повноважними особами позивача та відповідача [PERSON] ОДПІ станом на 18.11.2011 року сума бюджетного відшкодування заявлена платником податку та підтверджена податковим органом за період з грудня 2009 по червень 2010 та січень 2011 року складає 653 729 грн. 00 коп. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що достовірність суми ПДВ, яка підлягає відшкодуванню позивачу, перевірена контролюючим органом є обґрунтованими та становить 653 729 грн. 00 коп. Крім того, [PERSON] ОДПІ ні в ході перевірки, ні в судовому засіданні не довів, що контрагенти позивача не сплатили до бюджету суму ПДВ. Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регата" бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 653 729 грн. 00 коп. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Результат розгляду: granted