Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Позивач, Державна податкова інспекція у Московському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, звернулся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи- підприємця [PERSON], в якому просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи- підприємця [PERSON] (код [NUMBER], адреса: 61142,[ADDRESS]. ). Копія ухвали про відкриття скороченого провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів була надіслана відповідачу з поштовим повідомленням за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру. Але до суду повернувся конверт з позначкою "за закінченням терміну зберігання ", згідно ст. 35 ч. 11 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Заперечень проти позову або заяву про визнання позову до суду в десятиденний строк з дня одержання ухвали суду відповідач не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ФОП [PERSON] пройшла державну реєстрацію у порядку визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про що свідчить відповідний запис у витягу з Єдиного державного реєстру, та взято на облік в у ДПІ Московському району м. Харкова з 25.04.2003 року . ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова було встановлено, що СПДФО ФОП [PERSON] не подававались більше року. З довідки ДПІ у Дзержинському районі м.Харкова вбачається, що у ФОП [PERSON] заборгованості зі сплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів не має та відсутні відкрити рахунки у фінансових установах. Відповідно до ч.1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. При цьому статті 67, 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах встановлених законом. Згідно чинного законодавства однією з обов'язкових вимог здійснення піприємницької (господарської) діяльності суб'єктами господарювання є їх державна реєстрація у встановленому діючому законодавством порядку. Так, зокрема, статтею 58 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом. Дані державної реєстрації суб'єкту господарювання залучаються до її реєстраційної справи та включаються до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному законом. Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі Податковий кодекс) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15 травня 2003 року N 755-ІУ державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. В силу п. 3 ч.2 цієї ж статті підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Суд зазначає, що з 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, відповідно до п.п.20.1.12 п.20.1 статті 20 якого, органи державної податкової служби мають право, у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження. Відповідно ч.4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted