Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

[PERSON] 20.11.2013 року звернулась до суду з позовом, в якому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення №129 від 16.10.2013 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 340 грн. -скасувати. Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 листопада 2013 року на домашню адресу позивача надійшла постанова №129 від 16.10.2013 про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. З вказаною постановою позивач не погоджується повністю, і вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. У діях позивача, які кваліфікуються за ст. 152 КУпАП відсутній склад правопорушення. Винних дій вона не вчиняла. Згідно вказаної постанови №129, позивачем начебто було порушено п. 5 ч. 4 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях в м. Синельникове, затверджених рішенням Синельниківської міської ради від 22.04.2011, а саме не укладено договір на вивіз ТПВ. Але ніхто з представників органу місцевого самоврядування не звертався до позивача з письмовою пропозицією укласти договір на вивіз твердих побутових відходів. Окрім цього, ніхто не надавав хоча б проекту вказаного договору для того, щоб вона могла уважно ознайомитися з його вимогами та вирішити питання щодо доцільності його укладення. До цього часу позивач жодним чином не порушувала правил благоустрою, населених пунктів. У позивача в дворі є компостна яма, куди вона висипає харчові відходи та сухе листя. Папір, целофанові пакети спалює в спеціально обладнаній металевій діжці. Таким чином, в її діях відсутня суб'єктивна сторона (умисел або необережність) складу правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Також слід врахувати, що адміністративною комісією при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради були порушені вимоги, встановлені КУпАП. У відповідності до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол та ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка вчинила правопорушення. Тобто це свідчить про те, що позивач зобов'язана була підписати протокол та відповідно мала право дати свої зауваження, але протокол вона по сьогоднішній день не бачила та взагалі невідомо, чи він був складений. Фактично позивач не мала змоги дати свої зауваження до протоколу. Просить поновити строк на оскарження, а також скасувати постанову № 129 від 16.10.2013 року по справі про адміністративне правопорушення . Позивач у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Окрім підстав, викладених в позовній заяві повідомила суду, що 11 січня 2013 року нею були сплачені послуги за вивіз побутових відходів у кількості 12 куб.м., що підтверджується квитанцієй ПП « Жилком-сервіс» №374 . Представник відповідача Тарабара Є.П. у судовому засіданні надала суду заперечення на позовну заяву, та пояснила, що 16 жовтня 2013 року відбулось засідання адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Синельниківської міської ради на якому було розглянуто протокол № 53 від 25.09.2013 на громадянку [PERSON]. Під час розгляду якого було з'ясовано, що гр. [PERSON] відмовилась від укладання договору на вивіз ТПВ, чим порушила п. 5 ч. IV «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях в місті Синельникове» затверджених рішенням Синельниківської міської ради № 109-8/V від 22.04.2011. На засіданні адміністративної комісії [PERSON] була присутня, що підтверджується протоколом засідання адміністративної комісії. Головою адміністративної комісії їй було роз'яснено її права та обов'язки. Секретарем адміністративної комісії було ознайомлено присутніх зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення №53 від 25.09.2013. Дане правопорушення [PERSON] заперечувала, спираючись на те, що в неї відсутні тверді побутові відходи. Але п. 5 ч. IV «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях в місті Синельникове» передбачено обов'язковість укладення договорів на вивіз відходів власниками приватних будинків і відповідно до п. 13 ч. IV «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях в місті Синельникове» відмова від укладання договору на вивезення відходів, розглядається як факт забруднення навколишнього середовища відходами споживання, що тягне за собою цивільно-правову й адміністративну відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином, в зв'язку з тим, що у [PERSON] відсутній договір та згідно з протоколом від 25.09.2013 №53, відмова від укладання договору, адміністративна комісія вирішила [PERSON] притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Рішенням Синельниківської міської ради від 22.04.2011 № 109-8/V1 затверджені «Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Синельникове». Згідно статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Таким чином, рішення від 22.04.2011 № 109-8/ VІ Про затвердження «Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку та додержання тиші в громадських місцях міста Синельникове» є обов'язковими для виконання. В своєму позові [PERSON] посилається на те, що адміністративною комісією було порушено статтю 256 КУпАП, а саме: передбачено, що протокол підписується особою, яка вчинила правопорушення. В змісті протоколу зазначено, що гр. [PERSON] відмовилась від підписання протоколу, а відповідно до ч. З ст. 256 КУпАП - у разі відмові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Що стосується поновлення строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, то відповідно до ст. 289 КУпАП - скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. На засіданні адміністративної комісії 16.10.2013 року, як вже зазначалось вище, гр. [PERSON] була присутня, але постанову по справі про адміністративне правопорушення отримувати категорично відмовилась. Таким чином гр. [PERSON], ще до отримання постанови поштою знала про її існування. Відповідно до пунктів 1, 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства, «адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду». Таким чином, вважає, що [PERSON] пропущений строк для звернення до суду із адміністративним позовом, просить відмовити в задоволені позову у повному обсязі. Суд вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 289 КУпАП України скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана на протязі десяти днів з дня винесення постанови. У випадку пропуску зазначеного строку по поважним причинам цей строк за заявою особи, у відношенні якого винесено постанову, може бути поновлено органом правомочним розглядати скаргу. Згідно ст..102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі. Судом встановлено, що позивачу, згідно УДП поштового зв'язку «Укрпошта», центру поштового зв'язку №3, рекомендований лист у ВПЗ Синельникове надійшов лист за №5250000143221 та вручено особисто позивачці [PERSON] лише 20.11.2013року (а.с.32-33) . Таким чином, суд приходить до висновку, що строк оскарження постанови позивачкою не був пропущений і його не треба додатково поновлювати. Судом встановлено, 16.10.2013 року адміністративної комісією при виконавчому комітеті Синельниківської міської ради № 129 від було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП України, згідно якої остання відмовилась від укладання договору на вивіз ТПВ, чим порушила правила благоустрою, забезпечення чистоти порядку та додержання та додержання тиші в громадських місцях в м. Синельникове та накладено штраф в розмірі 340 (триста сорок) грн. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції прибутково-касового ордеру №374 ПП «Жилком-сервіс», яка видана на ім'я позивача [PERSON] на вивіз ТПВ з січня по грудень 2013 року(а.с.26)- позивачка за власної ініціативи, заздалегідь, ще в січні 2013 року вживала заходів спрямованих на забезпечення вивозу ТПВ, та оплатила вивіз ТПВ ПП «Жилком-сервіс». Відповідно до статті 627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору. Тобто, позивачка, як сторона договору є вільною у виборі контрагента, з яким вона має намір укладати договір. Суд приходить до висновку, що ст.152 КпАП України , якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - позивачем не порушено , оскільки позивачка самостійно вживала заходи, спрямовані на дотримання правил у сфері благоустрою, і договір на вивіз ТПВ нею був укладений. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак відповідачем в судовому засіданні відповідно до ст. 71 КАСУ доказів на підтвердження правомірності своїх дії та прийнятого рішення ( постанови) - суду не надав. Згідно ст. 252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted