Рішення адміністративного суду від 2014-01-10 00:00:00+02

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Володарсько-Волинському районі Житомирської області звернулось до суду з позовом про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес" (далі - СГТОВ "Прогрес") 81935,90 грн. капіталізованих платежів. Представник позивача, згідно письмової заяви, позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати у порядку письмового провадження. Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи, відповідно до частини 4 статті 33, частини 11 статті 35 КАС України, вважається повідомленим належним чином, оскільки судова повістка направлялася за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.55 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за рішенням засновників від 27.05.2005 р., СГТОВ "Прогрес" перебуває в стані припинення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом. За змістом ч.3 ст.110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому Законом "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Частиною 2 статті 1205 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним ст.1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом. Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, визначено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон України № 1105-XIV). Основними принципами страхування від нещасного випадку, зокрема, є: своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності. В силу вимог п.2 ч.2 ст.45 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), роботодавець як страхувальник зобов'язаний своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду. За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд - це некомерційна самоврядна організація, яка провадить збір та акумулювання страхових внесків. Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків здійснюється, зокрема, за рахунок капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Цією нормою законодавець зобов'язує страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках (не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута, але й з інших підстав, передбачених законодавством). Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідні виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески. Відповідно до п.3 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 765 Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов'язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров'ю, який застосовується до спірних правовідносин за аналогією, капіталізація платежів розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації. Встановлено, що позивач проводить виплати потерпілому [PERSON], який отримав травму на виробництві, працюючи на СГТОВ "Прогрес". Представником позивача Герасименко О.К. надана для огляду судом реєстраційна справа № 0606100551 щодо [PERSON], [INFO], відкрита 05.08.2013 р. Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Володарсько-Волинському районі Житомирської області № 0606/551/551/3 від 04 жовтня 2013 р. призначено потерпілому [PERSON] перераховану щомісячну грошову суму в розмірі 1239,20 грн. Сума платежів, які підлягають капіталізації для розрахунку з потерпілим від трудового каліцтва, отриманого на СГТОВ "Прогрес", становить 81935,90 грн., що підтверджується письмовими доказами. Відповідач заперечення проти позову чи докази сплати вказаної суми боргу суду не надав. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати, відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, не стягуються.

Результат розгляду: granted