Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до Головного управління міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Макіївського міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Донецькій області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій протиправними, скасування наказу № 404 від 06.09.2013р. про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 18.07.2011 року [PERSON] проходив службу в Центрально-Міському РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області на посадах заступника начальника сектору карного розшуку та начальника сектору карного розшуку. Під час проходження служби мав спеціальне звання «капітан міліції». Яке відноситься до середнього начальницького складу. З 10.07.2013р. по 23.07.2013р. позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в міській клінічній лікарні № 21 м. Донецька з діагнозом «гострий панкреатит», що підтверджується листком непрацездатності. Перебування на лікарняному доведено до відома ГУМВС України в Донецькій області, про що свідчить печатка відділу медичного забезпечення ГУМВС України в Донецькій області на листку працездатності. По закінченню лікарняного позивач з'явився на робоче місце, однак йому було повідомлено, що посада начальника сектору карного розшуку вже зайнята, а тому йому необхідно зв'язатись з керівництвом для узгодження всіх питань. Після цього, він ще неодноразово звертався до Центрально-Міського РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області з метою встановити причини, чого його не допускають до виконання службових обов'язків, однак офіційної відповіді отримано не було. Фактично з цього часу, позивачу перестали нараховувати та виплачувати заробітну плату. Представник позивача вказав, що у відповіді на адвокатський запит, начальник Центрально-Міського РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області зазначив, що станом на 08.11.2013р. згідно штатно-посадового обліку атестованих працівників міліції, капітан міліції [PERSON] службу не проходить. У відповіді на повторний адвокатський запит начальник Центрально-Міського РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області зазначив, що компетенція видання розпорядчих документів щодо переміщення по службі, звільнення зі служби належить Головному управлінню МВС України в Донецькій області, у зв'язку із чим рекомендовано звернутися за належністю. 27.12.2013р. представником позивача було отримано відповідь на адвокатський запит із довідкою щодо проходження служби позивачем. Згідно довідки № 10/455 від 23.12.2013р. [PERSON] дійсно проходив службу в Центрально-Міському РВ Макіївського МУ з 18.07.2011р. по 06.09.2013р. на посадах заступника начальника сектору карного розшуку та начальника сектору карного розшуку. На час звільнення мав спеціальне звання «капітан міліції». Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 06.09.2013р. № 404 о/с звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» у запас. Також зазначив, що в порушення вимог діючого законодавства [PERSON] не було ознайомлено з наказом про його звільнення з органів внутрішніх справ, при цьому по сьогоднішній день трудова книжка [PERSON] знаходиться в Управлінні кадрового забезпечення ГУ МВС України в Донецькій області, та до теперішнього часу позивач має службове посвідчення. Представник позивача та позивач вважають, що протиправними діями відповідача грубо порушені права позивача на працю, які підлягають захисту в судовому порядку. Також вважають необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Лише 27.12.2013р. з довідки Управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Донецькій області позивачу стало відомо, що 06.09.2013р. наказом ГУМВС України в Донецькій області № 404 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ, тому позивачем не порушено строків звернення до суду передбачених нормами чинного законодавства. Тому позивач вважає, що не порушив строки звернення до суду. Просив суд визнати протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області щодо видання наказу про звільнення [PERSON] з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «е» у запас № 404 о/с від 06.09.2013р.; скасувати наказ ГУ МВС України у Донецькій області № 404 о/с від 06.09.2013р.про звільнення позивача з органів внутрішніх справ за п. 64 «е» у запас; поновити позивача на службі в органах внутрішніх справ України на раніш займаній посаді або надати рівнозначну посаду з урахуванням досвіду та терміну перебування на службі в органах внутрішніх справ; стягнути з ГУ МВС України у Донецькій області на користь позивача розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу з 24.07.2013 року до дня поновлення на роботі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позивача аналогічно викладеному у позивній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача 1 - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області у судовому засіданні позов не визнала, вважала його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, просила позов залишити без задоволення. Крім того звернулась до суду із письмовим запереченням, в якому зазначила, що з серпня 1997 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, з вересня 2012 року займав посаду начальника сектора карного розшуку Центрально-Міського РВ Макіївського МУ. 10.07.2013 року до керівництва Центрально-Міського РВ Макіївського МУ від заступника начальника райвідділу - начальника кримінальної міліції цього ж райвідділу Радельчука О.В. надійшов рапорт про невихід на службу без поважних причин [PERSON] З метою встановлення причини відсутності на службі позивача начальником сектору кадрового забезпечення райвідділу [PERSON] до Відділу медичного забезпечення ГУМВС в Донецькій області було надіслано запит з питання повідомлення про перебування на лікуванні позивача. У відповіді повідомлено, що позивач звертався за медичною допомогою в лікарню з поліклінікою м. Донецька ВМЗ ГУМВС в Донецькій області: з 04.03.2013р. по 29.03.2013р.; з 01.04.2013р. по 30.04.2013р.; з 03.05.2013р. по 12.05.2013р.; з 04.06.2013р. по 08.07.2013р., виписаний до роботи 09.07.2013р. Однак, 09.07.2013 року позивач на службу не прибув, до виконання службових обов'язків не приступив, на телефонні дзвінки не відповідав. 11.07.2013 року керівництвом СКЗ Центрально-Міського РВ Макіївського МУ здійснено виїзд до місця проживання [PERSON], опитані сусіди пояснили, що позивача бачили останній раз близько місяця потому , його місцезнаходження їм не відомо, в його квартирі мешкають квартиронаймачі. Опитаний особовий склад сектору карного розшуку цього райвідділу в своїх поясненнях зазначив, що [PERSON], починаючи з лютого 2013 року на службі був відсутній, службові обов'язки не виконував, його місцезнаходження їм не відомо. Позивачу під час телефонної розмови було запропоновано прибути до райвідділу для надання письмового пояснення за фактом відсутності на службі з 09.07.2013р., однак він відмовився, про що було складено акт від 04.08.2013р. Посадовими особами райвідділу було проведено службове розслідування, за результатами якого наказом ГУМВС України в Донецькій області від 06.08.2013р. №1947 прийнято рішення звільнити начальника сектора карного розшуку Центрально-Міського РВ Макіївського МУ [PERSON] з органів внутрішніх справ за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту, невихід на службу без поважних причин з 09.07.2013р. Представник відповідача також зазначила, що вимоги позивача про зобов'язання виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, не ґрунтуються на законі, оскільки його звільнення проведено відповідно до чинного законодавства. Представник відповідача 2 - Макіївського міського управління Головного управління внутрішніх справ України в Донецькій області в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи - Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідачів, дослідивши в судовому засіданні зібрані в справі докази в їх сукупності, вважає встановленим наступне. Позивач, [PERSON], проходив службу в ОВС на посаді начальника сектору карного розшуку Центрально-Міського РВ Макіївського МУ. Наказом ГУМВС України в Донецькій області № 404 о/с від 06.09.2013р. позивача за порушення вимог пункту 64 «є» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, звільнено з органів внутрішніх справ у запас за порушення службової дисципліни.

Результат розгляду: denied