Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

18 грудня 2013 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі іменується - позивач) до фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд припинити підприємницьку діяльність відповідача (ідентифікаційний номер [NUMBER]). Ухвалою судді від 19.12.2013 відкрито скорочене провадження в адміністративній справі, та зобов'язано відповідача у десятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду письмові заперечення на адміністративний позов в разі незгоди з позовними вимогами. Зазначена ухвала відповідачем не отримана, на адресу суду повернувся конверт із зазначенням «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до частини 4 статті 33 КАС України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються, зокрема, фізичним особам - підприємцям за адресою їх місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За приписами частини 11 статті 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Станом на 05.02.2014 до канцелярії суду не подані письмові заперечення на адміністративний позов. За приписами статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні в справі докази у їх сукупності, вирішив продовжити розгляд справи у порядку скороченого провадження і встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Відповідач - фізична особа - підприємець [PERSON], пройшов процедуру державної реєстрації, а відтак набув правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується - Закон України №755-IV). За приписами частини 2 статті 46 Закону України №755-IV, підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Надані суб'єктом владних повноважень докази свідчать про те, що відповідач є реально існуючим суб'єктом права, статус фізичної особи - підприємця не втратив, а відтак, згідно із законом був обтяжений обов'язком у період часу після 01.01.2011 - щорічно подавати до контролюючого органу декларації про доходи. Матеріалами справи підтверджено, що вказаної вимоги закону відповідач не дотримався і на протязі часу, котрий перевищує рік, до контролюючого органу декларацій про доходи не подавав. За приписами підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з частиною 4 статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Враховуючи наведене та

Результат розгляду: granted