Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 25 жовтня 2011 р. позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними дії відповідача, та зобов'язано управління Пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує року здійснення перерахунку пенсії. Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального права та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційним судом дана адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 197 КАС України. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав. Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком згідно ст.ст. 40, 42 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"(надалі -Закон №1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Під час розгляду даної адміністративної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі перебуває на пенсійному обліку у відповідача та отримує пенсію згідно Закону України №1058 та продовжує працювати, що дає право на перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. У зв'язку з цим позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок призначеної пенсії працюючому пенсіонеру з урахуванням додаткового страхового стажу та заробітної плати. Відповідач провів перерахунок пенсії та своїм листом повідомив позивача про те, що перерахунок його пенсії здійснювався у відповідності до Закону України №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівника в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії у розмірі 1197,91грн. за 2007 рік. Правовідносини, які виникли між сторонами у даній адміністративній справі, з приводу здійснення перерахунку пенсії позивача, який отримує пенсію за віком згідно Закону України №1058 та продовжує працювати після призначення пенсії, врегульовано нормами зазначеного Закону. Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону України №1058, частина 4 якої передбачає, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону. Наведена редакція існує після визнання Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 неконституційними змін, внесених підпунктом "б"підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України"від 28 грудня 2007 року № 107-VI. Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Аналіз відновленої (діючої на даний час), та також як на день звернення позивача з позовом , так і на час перегляду судового рішення, норми абзацу 3 ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058 доводить що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України № 1058, і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії. Крім того, колегія суддів зазначає, що правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України"та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями в основі цієї різності лежить, перед усім, різні економічні критерії їх визначеності, внаслідок чого ототожнювати або змішувати ці понятті не вбачається можливим. Внаслідок викладеного, на думку колегії суддів, проведене судом першої інстанції ототожнення є помилковим, неправомірним та безпідставним. Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон України "Про пенсійне забезпечення"від 5 листопада 1991 року № 1788-12 та Закон України №1058. З огляду на зазначене та

Результат розгляду: denied