Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

[PERSON] звернулася у суд із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, в якому просила визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку її пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, а також індексації заробітної плати, отримуваних з червня 2009 року по травень 2011 року, зобов'язати територіальний орган Пенсійного фонду України здійснити такий перерахунок та вживати заходи її подальшої виплати. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2012 року позовні вимоги залишені без задоволення. Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з таких підстав. Суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність проведення перерахунку пенсії державному службовцю з урахуванням матеріальної допомоги, оскільки така носить разовий характер та не являється складовою частиною заробітної плати, відповідно до розміру якої розраховується пенсія. Проте, з таким висновком суду не можна погодитися. Колегією суддів установлено, що [PERSON] є пенсіонером, з 14.06.2011 року перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області, та починаючи з 29.06.2011 року отримує пенсію за Законом України «Про державну службу». У матеріалах справи міститься довідка Управління державної казначейської служби України у м. Черкасах Черкаської області «Про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 11.01.2012 року №55/02-04, згідно якої позивачу в період служби з 01.06.2009 року по 01.06.2011 року було всього виплачено 11889,66 грн. матеріальної допомоги, в тому числі індексації заробітної плати, з них 4103,47 грн. у 2009 році, 6181,26 грн. у 2010 році, 1604,93 грн. у 2011 році. Як убачається із матеріалів справи, позивач зверталась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області із заявою про проведення перерахунку призначеній їй пенсії з урахуванням розміру отримуваної нею інших доплат, на що отримала відмову. У зв'язку із чим, вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася у суд. Обговорюючи правомірність дій відповідача з приводу розрахунку розміру пенсії [PERSON], колегія суддів зазначає наступне. Основними нормативно-правовими актами, які регулюють порядок призначення та перерахунку пенсій є Закони України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про державну службу», які співвідносяться між собою як загальний та спеціальний. Зі змісту статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII така пенсія призначається державним службовцям в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу (ч. 1 ст. 40). Частиною 1 статті 66 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). У постановах Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 року № 697 та № 1170 від 22.12.2010 року (з 01.01.2011 року) визначено вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. У такому переліку не зазначена ані матеріальна допомога, ані виплати, пов'язані з індексацією заробітної плати. Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (ч. 6 зазначеної статті). Частиною 7 зазначеної норми передбачено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. На реалізацію наведеної норми Кабінетом Міністрів України 31.05.2000 року прийнято постанову №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». В пункті першому названої постанови закріплено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Окрім того, структура заробітної плати визначена Законом України «Про оплату праці», статтею 2 якого закріплено, що до її складу відносяться основна заробітна плата, додаткова заробітна плата (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що чинне законодавство як загальне, так і спеціальне, відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Право пенсіонера, що отримує пенсію за законодавством України про державну службу на врахування «інших виплат», підтверджено постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.08.2010 року, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2010 року та Вищого адміністративного суду України від 21.11.2012 року. На виконання зазначеного судового рішення, яке набрало законної сили, правлінням Пенсійного фонду України прийнято постанову «Про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/09/2670», якою затверджено довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». У вказаній довідці міститься поле «інші виплати», з необхідністю їх розшифровки. Наведене свідчить, що, відмовляючи у перерахунку пенсії з урахуванням таких виплат, як матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань з індексацією заробітної плати, відповідач діяв усупереч вимогам законів України та ряду підзаконних актів. Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а пенсія позивача - перерахунку, починаючи з дня звернення за відповідним перерахунком до територіального органу Пенсійного фонду України. Враховуючи те, що у справі відсутні відомості про дату, коли позивач звернулась за перерахунком пенсії, колегія суддів виходить із дня відмови відповідача у проведенні такого перерахунку (лист від 23.01.2012 року №125/Т-10), тобто з 23.01.2012 року. З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що місцевий суд, вирішуючи вимоги позивача, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Отже, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення - про задоволення позову. Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Результат розгляду: granted