Рішення адміністративного суду від 2014-03-06 00:00:00+02

Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» 19 січня 2013 року звернулось до суду з позовом до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, згідно якого просить: - визнати дії старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС Ярмоленко А.А. по винесенню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.01.2013 року з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-9961/09/0470, виданого 22.12.2009 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, такими, що суперечать чинному законодавству; - скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.01.2013 року з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-9961/09/0470 виданого 22.12.2009 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що оскаржена постанова є протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог ст.ст. 46,48 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2013 року у задоволені адміністративного позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 08.01.2013 року з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-9961/09/0470 старший державний виконавець Дзержинського ВДВС Ярмоленко А.А. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні. Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити. В апеляційній скарзі посилається на невірне застосування судом першої інстанції положень ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» якою передбачено, що судовий збір стягується у розмірі 10% від фактично стягнутої суми, між тим стягнення фактично здійснено не було. Крім того, відсутні підстави для виконання виконавчого листа по справі № 2а-9961/09/0470, виданого 22.12.2009 року, оскільки рішення суду, на підставі якого видано цей виконавчий лист, позивачем оскаржено, отже виконавчий лист відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» повинен був бути повернутим. Також судом першої інстанції не враховано, що 08.01.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство позивача. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 22.12.2009 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 2а-9961/09/0470 про стягнення з ВАТ «Криворіжгаз» на користь фонду соціального захисту інвалідів боргу в сумі 238 664,00 грн. 02.01.2013 року старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Ярмоленко А.А. було прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №21016867 за виконавчим листом № 2а-9961/09/0470 від 22.12.2009 року, та надано ПАТ «Криворіжгаз» строк для самостійного виконання рішення суду до 05.01.2013 року. У зв'язку з непогашенням боргу позивачем у зазначений строк, 08.01.2013 року старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Ярмоленко А.А. було прийнято оскаржувану постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 23 866,40 грн. Зазначена постанова була отримана ПАТ «Криворіжгаз» 10.01.2013 року. Правомірність та обґрунтованість вказаного рішення державного виконавця є предметом спору переданого на вирішення суду. Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідача прийняте правомірно, оскільки відповідає положенням ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.2009 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Між тим, ст. 46 цього Закону (в редакції на час відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2а-9961/09/0470 - 22.05.2012 року) передбачено, що державний виконавець, який забезпечив своєчасне виконання виконавчого документа в повному обсязі, за рахунок стягнутого з боржника виконавчого збору одержує винагороду в розмірі п'яти відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, але не більше п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за виконавчим документом немайнового характеру - не більше п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 45 Закону № 606-XIV грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Отже, відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово. Між тим як свідчать матеріали справи відповідачем не забезпечено виконання судового рішення за виконавчим листом № 2а-9961/09/0470 від 22.12.2009 року. Отже, колегія суддів вважає, що 08.01.2013 року старшим державним виконавцем Дзержинського ВДВС Ярмоленко А.А. було протиправно прийнято оскаржену постанову про стягнення з боржника виконавчого збору з примусового виконання виконавчого листа по справі №2а-9961/09/0470. З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial