Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

26 серпня 2009 року позивач приватне підприємство «Прана» звернулось до відповідача Державної податкової інспекції у м. Красному Лучі Головного управління Міндоходів у Луганській області з позовом, яким просило визнати рішення про застосування штрафних санкцій №0000052345 від 13.08.2009 недійсним. Справа судами розглядалась неодноразово. Попередні судові рішення скасовані. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. Посадовими особами державної податкової інспекції у м. Красний Луч Луганської області було проведено документальну нев'їздну перевірку, що оформлена актом № 518/23/31769903 від 31.07.2009 року «Про результати документальної нев'їзної перевірки приватного підприємства «Прана» з питання своєчасності розрахунків в іноземній валюті з нерезидентом ТОВ «Заречная» (Російська Федерація) за договорами № 38 від 06.11.2008 року, № 39 від 15.12.2008 року та № 40 від 24.12.2008 року». Відповідно до висновків акту перевірки № 518/23/31769903 від 31.07.2009 року відповідач вважає що порушенні позивачем норми статей 1 - 4 Закону України «Про порядок розрахунків у іноземній валюті» від 23.09.1994р. № 185, а саме порушені терміни розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій понад 180 днів. На підставі акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000052345 від 13.08.2009 року про донарахування позивачу сум штрафних санкцій у розмірі - 166 234,54 грн. Позивач не згоден із зазначеним рішенням відповідача з тих підстав, що ним 24.06.2009 року була подана позовна заява до господарського суду м. Києва із об'єднаними позовними вимогами до нерезидента ТОВ «Заречная» (Російська Федерація) про стягнення заборгованості по зовнішньоекономічній діяльності за договорами постачання № 39 від 15.12.2008р., № 38 від 06.11.08 року та № 40 від 24.12.09 року, але визначені позови були повернені позивачу без розгляду у зв'язку із не підвідомчістю спору та не сплатою належним чином державного мита у іноземній валюті, відсутності доказів направлення позову ТОВ «Заречная», що було оскаржено до Київського апеляційного господарського суду із вимогами про скасування ухвал суду та спрямування справи на новий розгляд до господарського суду м. Києва. Ухвалами господарського суду м. Києва по справам № 06-5-17/751, № 06-5-17/749 та № 06-5-17/747 була встановлена підсудність визначених спорів та матеріали господарських справ були спрямовані на розгляд до господарського суду Луганської області, який своїми рішеннями від 02.08.2010 року по справам № 06-5-17/751-14/274, № 06-5-17/747-14/275 та № 06-5-17/749-14/273 у повному обсязі задовольнив позовні вимоги позивача та стягнув з ТОВ «Зарєчная» (Російська Федерація) суми заборгованості за договорами постачання № 39 від 15.12.2008 року, № 38 від 06.11.08 року та № 40 від 24.12.09 року. З урахуванням викладеного позивач вважає, що за наявності набраних чинності судових рішень господарського суду Луганської області від 02.08.2010 року по справам № 06-5-17/751-14/274, № 06-5-17/747-14/275 та № 06-5-17/749-14/273, згідно яких визначена дата першої подачі позовів до нерезидента (ТОВ «Заречная») від 24.06.2009 року та від 23.06.2009 року, то і нарахування пені не може вираховуватися від вказаних дат з посиланням на приписи частини 4 статті 4 Закону України від 23.09.94 N 185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". В судове засідання представник позивача на прибув, через канцелярію суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, у зазначеному клопотанні наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач позов не визнав, наддав заперечення в яких зазначив, що невиїзною позаплановою перевіркою ПП «Прана» встановлено порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями), згідно якого виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їхні валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначених в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. На момент складання акту перевірки дебіторська заборгованість позивача за експортними договорами складала 6064300 рос. рублів та за результатом перевірки позивачу було донараховано пеню у розмірі 0,3% за кожний день прострочення, що склало 166234,54 грн. за ВМД від 17.12.08 № 702110014/8/003740; від 17.12.08 № 702110014/8/003739; від 17.12.08 № 702110014/8/003738; від 25.12.08 № 702110014/8/003807; від 26.12.08 № 702110014/8/003593; від 29.12.08 № 702110014/8/003594 та від 29.12.08 № 702110014/8/003817. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" від 23.09.94 N 185/94-ВР (далі - Закон) підставою для зупинення передбачених статтями 1 і 2 Закону термінів з прийняття зазначеної у ньому позовної заяви судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України. Згідно листа ДПА України від 08.10.2003 р. № 15657/7/23-5317 «датою зупинення термінів, передбачених статтею 1 і 2 Закону, у разі подання підприємством позову про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом законодавчо встановлених термінів, до господарського суду - є винесення суддею ухвали про порушення провадження у справі, до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України - є прийняття Головою арбітражного суду постанови про прийняття справи до провадження», а так як позивачем до відповідача не надано ухвали про порушення провадження у справі, на думку відповідача, ПП «Прана» правомірно була нарахована пеня за порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону у розмірі 166234,54 грн. Представник відповідача у судове засіданні не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, 27.01.2014 року надав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні позову відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного. Судом встановлено, що ПП «Прана» (Україна) уклала зовнішньоекономічні угоди із нерезидентом ТОВ «Заречная» (Російська Федерація), а саме договори: № 38 від 06.11.2008 року, № 39 від 15.12.2008 року та № 40 від 24.12.2008 року, відповідно до яких позивач здійснив постачання вугілля вказаному нерезиденту, що підтверджується митними деклараціями від 17.12.2008 року №702110014/8/003740; від 17.12.2008 року №702110014/8/003739; від 17.12.2008 року №702110014/8/003738; від 25.12.2008 року №702110014/8/003807; від 26.12.2008 року №702110014/8/003593; від 29.12.2008 року №702110014/8/003594 та від 29.12.2008 року №702110014/8/003817. В період з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року була проведена невиїзна перевірка позивача з питань своєчасності розрахунків в іноземній волюті з нерезидентом ТОВ «Заречная» (Російська Федерація) за договорами №38 від 06.11.2008 року, №39 від 15.12.2008 року, №40 від 24.12.2008 року. За результатами перевірки відповідачем складено акт №518/23/31769903 від 31.07.2009 року та винесено рішення про застосування штрафних (фінансових санкцій) від 13.08.2009 року №0000052345. Підставою для винесення зазначеного рішення послужив висновок про порушення позивачем норм статей 1- 4 Закону України «Про порядок розрахунків у іноземній валюті» від 23.09.1994р. №185, а саме порушення термінів розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій понад 180 днів, а тому, як наслідок, було прийнято податкове повідомлення-рішення №0000052345 від 13.08.2009 року про донарахування позивачу сум штрафних санкцій у розмірі 166234,54 грн., які розраховані станом на 16.06.2009 рік по ВМД від 17.12.2008 року №702110014/8/003740; від 17.12.2008 року №702110014/8/003739; від 17.12.2008 року №702110014/8/003738 від розміру утвореної дебіторської заборгованості у розмірі 582400,00 рос. руб./142286,15 грн., курс валюти 0,24431, що розраховано як - 582400 рос. руб. х 46 днів х 0,3% х 0,24431 = 19 635,49 грн. Станом на 24.06.2009 року по ВМД від 25.12.2008 року №702110014/8/003807 у позивача утворилась дебіторська заборгованість у розмірі 2070000,00 рос. руб./498952,80 грн., курс валюти 0,24104, яка розрахована як - 2070000,00 рос. руб. х 38 днів х 0,3% х 0,24104* = 56 880,62 грн. Станом на 25.06.2009 року по ВМД від 26.12. 2008 року № 702110014/8/003593 у позивача утворилась дебіторська заборгованість у розмірі 2070000,00 рос. руб./506818,80 грн., курс валюти 0,24484, яка розраховується як - 2070000,00 рос. руб. х 37 днів х 0,3% х 0,24484* = 56 256,89 грн. Станом на 28.06.2009 року по ВМД від 29.12.2008 року № 702110014/8/003594 та від 29.12.2008 року № 702110014/8/003817 у позивача утворилась дебіторська заборгованість у розмірі 1341900,00 рос. руб./328054,30 грн., курс валюти 0,24447, яка розраховується як - 1341900,00 рос. руб. х 34 днів х 0,3% х 0,24447* = 33 461,54 грн. Загалом розрахована відповідачем сума пені складається з нарахувань - 19 635,49 + 56 880,62 + 56 256,89 + 33 461,54 = 166 234,54 грн. Між сторонами немає розбіжностей щодо порядку розрахунку пені та нарахованих сум. Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що у разі прийняття судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом термінів, передбачених експортно-імпортними контрактами, терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується. Наведеною нормою також встановлено, що у разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду терміни, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці терміни було зупинено. Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2010 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним рішення ДПІ у м. Красний Луч Луганської області № 0000052345 від 13 серпня 2009 року щодо застосування до ПП «Прана» штрафних (фінансових) санкцій. Скасовано рішення ДПІ у м. Красний Луч Луганської області № 0000052345 від 13 серпня 2009 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП «Прана» судові витрати у сумі 3,40 грн. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2010 року постанову Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2010 року скасовано. У задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 13 листопада 2013 року № К-38080/10 постанова Луганського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2013 року та постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2010 року скасовані, справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. В ухвалі Вищого Адміністративного суду України зазначено, що судами попередніх інстанцій при прийнятті рішень не перевірено обставин щодо наявності (відсутності) підстав для нарахування пені за період з моменту закінчення строку, визначеного статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», по кожній вантажній митній декларації до дати звернення ПП «Прана» до відповідного суду з належно оформленими позовними заявами, з урахуванням положення підпункту 5.1 пункту "б" розділу IV «Арбітражне провадження» Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, відповідно до якого провадження у справі порушується поданням належно оформленої позовної заяви до Арбітражного суду. Днем подання позову до Арбітражного суду вважається день його вручення Арбітражному суду, в разі відправлення поштою - дата штемпеля на конверті поштового відомства місця відправлення. Як вбачається із матеріалів справи, у акті перевірки було вказано, що на виконання умов договорів № 38 від 06 листопада 2008 року, № 39 від 15 грудня 2008 року та № 40 від 24 грудня 2008 року з урахуванням додаткових угод до таких договорів (т.1 арк. справи 48-57) позивач здійснив поставку продукції (вугілля кам'яного), що підтверджується вантажними митними деклараціями (т.1 арк. справи 58-66), 180-денний термін надходження виручки за якими, виходячи з дати оформлення таких вантажних митних декларацій, закінчився, відповідно, 15 червня 2009 року, 23 червня 2009 року, 24 червня 2009 року та 27 червня 2009 року. Разом з цим на вказані дати виручка за поставлену продукцію на валютний рахунок позивача у встановлений законодавством термін не надійшла, з огляду на що органом державної податкової служби була нарахована пеня за кожною вантажною митною декларацією, розрахунок якої наведено у додатку № 2 до акту перевірки (т.1 арк. справи 47). Проти зазначених обставин позивач не заперечував, проте стверджував, що первісно він звернувся з позовами до господарського суду міста Києва 23 червня 2009 року, 24 червня 2009 року та 07 липня 2009 року і саме ці дати свідчать про зупинення перебігу строку для нарахування пені по кожній вантажній митній декларації, тобто фактично було порушено строк тільки по ВМД №702110014/8/003738, №702110014/8/003739, №702110014/8/003740 за договором №39 на загальну суму 582400,00 рос. рублів., термін затримки 22 дня. Проте, з таким твердження позивача погодитись не можна. Були витребувані із господарського суду Луганської області та оглянуті у судовому засіданні справи №06-5-17/749-14/273, №06-5-17/751-14/274, №06-5-17/747-14/275 із яких вбачається, що ПП «Прана», України звернулось із позовом до ТОВ «Зарєчная» Росія про стягнення 891100,00 рос. Рублів по договору № 40 до господарського суду міста Києва 12 липня 2010 року, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції на першому аркуші позовної заяви (вх.№20398), відповідно про стягнення 997400,00рос. рублів по договору № 39 - до господарського суду міста Києва 12 липня 2010 року, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції на першому аркуші позовної заяви (вх.№20400) та про стягнення 4715000,00рос.рублів по договору № 38 - до господарського суду міста Києва 12 липня 2010 року, про що свідчить відбиток штемпелю вхідної кореспонденції на першому аркуші позовної заяви (вх.№20395). Крім того, в матеріалах зазначених справ маються квитанції про сплату інформаційного забезпечення судового процесу від 09.07.2010 року. Інших доказів щодо дати подання позовних заяв про стягнення грошових сум з ТОВ «Зарєчная» за договорами №№ 38, 39, 40, за якими було б відкрито провадження, суду не надано. Також позивачем не надано доказів відправки позовних заяв до суду поштою, навпаки із матеріалів господарських справ вбачається, що всі три позови були подані ПП «Прана» безпосередньо до канцелярії господарського суду міста Києва в один день, а саме 12 липня 2010 року та саме по цим позовам були прийняті рішення щодо стягнення з ТОВ «Зарєчная» РФ заборгованості по вище зазначеним договорам поставки вугілля. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачем ПП «Прана» дійсно були порушені строки розрахунків в іноземній валюті з нерезидентом ТОВ «Зарєчная» РФ. До господарського суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Зарєчная» позивач звернувся 12 липня 2010 року і саме з цієї дати не повинна сплачуватися пеня. Суд не приймає до уваги доводи позивача про своєчасність звернення до господарських судів з позовами про стягнення з ТОВ «Зарєчная» боргу по договорам поставки та на наявність посилання у рішеннях господарського суду на первісне звернення ПП «Прана» до господарських судів ще у 2009 році, оскільки, як вбачається із рішень господарського суду Луганської області по справам №06-5-17/749-14/273, №06-5-17/751-14/274, №06-5-17/747-14/275, ухвалами господарського суду міста Києва від 26.06.2009 року, та 20.07.2009 року по справам: № 05-5-42/24079, № 05-5-42/25247 позов ПП «Прана» до ТОВ «Заречная» про стягнення заборгованості було повернуто без розгляду у зв'язку із несплатою державного мита. Зазначена подія свідчить про те, що терміни, передбачені статтями 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці терміни було зупинено Щодо порядку нарахування пені, то з матеріалів справи вбачається, що розрахована вона була у день складання акту перевірки 31.07.2009 року і саме на цю дату кількість днів затримки складала по ВМД від 17.12.08 №702110014/8/003740, №702110014/8/003739, №702110014/8/003738 - 46 днів, загальна сума заборгованості - 582400,00 рос. рублів; по ВМД від 25.12.08 №702110014/8/003807 - 38 днів на суму 2070000,00 рос.руб; по ВМД від 26.12.08 №702110014/8/003593 - 37 днів на суму 2070000,00 рос.руб; по ВМД від 29.12.08 №702110014/8/003594, №702110014/8/003817 - 34 дня на загальну суму 1341900,00 рос.руб. Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що по кожній ВМД була розрахована пеня відповідно до кількості днів затримки надходження валютної виручки, а тому підстав для скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №0000052345 від 13.08.2009 не вбачається. За таких обставин у задоволенні адміністративного позову слід відмовити. Відповідно до положень статті 94 КАС України у разі відмови у задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, судові витрати не стягуються.

Результат розгляду: denied