Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач [PERSON] 10.06.2010 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобов'язання до перерахунку пенсії. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник - [PERSON] не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, письмово просить суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду адміністративного позову повідомлений у встановленому законом порядку, про причину неявки суду не відомо. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку що адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобов'язання до перерахунку пенсії підлягає задоволенню частково. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та особою, захворювання якої пов'язано з наслідками Чорнобильської катастрофи, віднесеною до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і йому призначено пенсію на підставі ст.. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст.. 50 цього ж Закону. Проте відповідач виплачував позивачу державну та додаткову пенсію відповідно до постанов Кабінету міністрів України, а не відповідно до Закону. Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2 встановлюються у вигляді:державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 4 зазначеної статті визначено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по ІІІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком. Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема, інвалідам ІІІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до ст.. 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу. Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму. Положення ч. 3 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» стосовно застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною першою цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановленого іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. Право на підвищення пенсії у 2007 році виникло з 09 липня 2007 року, а у 2008 році - з 22 травня 2008 року, тобто з дня визнання неконституційними положень Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. А таким чином, позовні вимоги [PERSON], про визнання незаконними дій та зобов'язання до перерахунку пенсії, за період з 0.1.01.2006 року до 09 липня 2007 року заявлені безпідставно, та відповідно було ухвалено Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 03.11.2010 року про залишення цих позовних вимог без розгляду (справа 2-а-1587/2010). На Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2010 року (справа 2-а-1587/2010) апеляційні скарги не подавалися, та вона не була скасована наступними рішеннями Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2011 року та Вищого адміністративного суду України від 18.06.2013 року. Відповідно до Листа Вищого адміністративного Суду України від 13.10.2010 року №142511/13-10 звернення особи до 09 вересня 2010 року до місцевого загального суду з позовною заявою в межах строку, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України (1618-15), яка не була розглянута у зв'язку з ухваленням Конституційним судом України рішення від 09 вересня 2010 року №19-рп/2010 ( у019р710-10) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами», є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.11.2010 року (справа 2-а-1587/2010) [PERSON] поновлено строк звернення до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобов'язання до перерахунку пенсії. Приймаючи до уваги, що первинний позов позивачем був поданий до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 10.06.2010 року в період чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» (1691-17) та відповідно в період чинності п.2 ч. 1 ст.15 ЦПК України, в той час, коли зазначені позови розглядались у цивільному процесуальному провадженні, а не в адміністративному. Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно ч. 4 ст. 2 ЦПК України закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що позивачем пропущено, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України, але з поважної причини, а таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню за період з 10.06.2007 року. При визначенні періоду перерахунку та виплати пенсії, суд враховує, що позивачу інвалідність, яка пов'язана з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, встановлена безстроково, призначення та виплата пенсії носить безстроковий характер, за заявою пенсіонера вид пенсії може змінюватися, а тому визначення кінцевого періоду перерахунку та виплати пенсії вважає недоцільним. На підставі вищевикладеного, суд, вважає, що адміністративний позов [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобов'язання до перерахунку пенсії підлягає задоволенню частково, а саме слід визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови [PERSON], як особі, яка постраждала від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІІ групи, в перерахунку основної державної пенсії та додаткової щомісячної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплату [PERSON], як особі, яка постраждали від наслідків катастрофи на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліду ІІІ групи, основної державної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50, ч. 4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 10 червня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до змін законодавства з урахуванням виплачених сум. В іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення.

Результат розгляду: partial