Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

Управління Пенсійного Фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, в якому просило стягнути витрати понесені у зв'язку з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та витрати на виплату і доставку пенсій громадянам, які на момент втрати годувальника не були на їх утриманні, а згодом втратили джерело засобів до існування. В обґрунтування позову зазначено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В позовній заяві зазначено, що позивачем у період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року проводилась виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які настали на території країн СНД. Загальна сума витрат на виплату та доставку пенсії за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року складає 751,19 грн. Окрім того, відповідно до ч.2 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Зазначена пенсія була призначена п'яти громадянам, проте відповідач відмовляється відшкодовувати цей вид пенсії, в результаті чого заборгованість з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року за цим видом виплат склала 853,67 грн. Все вищевикладене і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду. Позивач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується факсограмою, яка міститься в матеріалах справи. В адміністративному позові просив справу розглядати в письмовому провадженні без виклику сторін. Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується факсограмою, яка міститься в матеріалах справи. Жодних заперечень, доказів, заяв чи клопотань по справі до суду не надав. Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні за наявними в матеріалах справі доказами. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до Положення "Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002р. № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002р. за № 442/6730, Управління Пенсійного Фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу Дніпропетровської області є юридичною особою та входить в систему органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади. Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, а також забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного забезпечення. Управлінням Пенсійного Фонду України в Саксаганському районі м.Кривого Рогу щомісячно проводиться виплата пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання потерпілим і особам, які втратили годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело до існування. Списки осіб, яким виплачено пенсію, надавались відповідачу для проведення розрахунків. При підписанні акті щомісячної звірки витрат за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року включно відповідач не приймає до відшкодування витрати понесені у зв'язку з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які настали на території країн СНД за грудень 2013 року в сумі 751,19 грн. та витрати на виплату і доставку пенсій громадянам, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело до існування за грудень 2013 року в сумі 853,67 грн. Відмова відповідача у відшкодуванні витрат зазначеним особам мотивована настанням нещасного випадку на території колишнього СРСР та країн СНД, що на думку відповідача не є підставою для відшкодування сум виплачених пенсій по інвалідності, оскільки потерпілі не є застрахованими за законодавством України, що вбачається з таблиці розбіжностей до акту щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілим, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання по Саксаганському району за грудень 2013 року (засвідчена копія міститься в матеріалах справи). Суд вважає зазначену позицію відповідача необґрунтованою з огляду на наступне. Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежним Держав у галузі пенсійного забезпечення, підписаної в м.Москві 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. У статті 3 зазначеної Угоди встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за Угодою, несе держава, яка його надає. За змістом наведеної норми взаємні розрахунки між державами можуть провадитися лише на підставі двохсторонніх договорів. Викладене свідчить про те, що страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, є Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Він також має відшкодовувати витрати в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України. Відповідно до ст.37 Закон України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Частиною 2 ст.37 Закон України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що батьки і чоловік (дружина) померлого, які були на його утриманні, також мають право на пенсію якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Цей факт зазвичай встановлюється рішенням суду. Таким чином, по рішенням судів було призначено дані пенсії (що підтверджується інформацією про заборгованість по пенсійних справах пенсіонерів, каліцтво яких отримано на території колишнього СРСР станом на 01.01.2014 року, копія міститься в матеріалах справи), але по 5 громадянам Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області відмовляється відшкодовувати цей вид пенсії. Заборгованість з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року за цим видом виплат склала 853,67 грн., що підтверджується списком осіб, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в грудні 2013 року, який міститься в матеріалах справи. Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом. Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин). Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Враховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV, яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом. Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат. Аналогічне правило закріплене частиною другою статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до пункту 5 якої якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат. Статтею 81 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) визначено, що призначення та виплата пенсій, у тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, здійснюється органами ПФУ. Механізм відшкодування Фондом витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком. Згідно з пунктом 4 Порядку відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються відповідно до Закону № 1105-XIV, Закону № 1788-ХІІта інших нормативно-правових актів, а саме: сума основного розміру пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така допомога надавалася пенсіонеру, який одержував вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат ПФУ з виплати і доставки зазначених пенсій. Таким чином, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які настали на території країн СНД за грудень 2013 року та витрати на виплату і доставку пенсій громадянами, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело до існування за грудень 2013 року, підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Аналогічна позиція також викладена у постановах Верховного Суду України від 18 червня 2013 року справа № 21-199а13 та від 20 листопада 2012 року справа № 21-361а12. Пункт 7 Порядку, не врегульовує спірні відносини, які виникли у цій справі, оскільки встановлене ним правило та механізм взаєморозрахунків на централізованому рівні між Фондом та ПФУ розраховані на відсутність спору та реалізуються за наслідками попередньо здійснених згідно з пунктами 5, 6 Порядку звірок витрат за особовими справами потерпілих, складання актів таких звірок, узгодження й подання відповідних довідок. Статтею 16 Закону № 1105-XIV визначено, що безпосереднє управління Фондом здійснюють його правління та виконавча дирекція. За змістом статті 18 зазначеного Закону виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду, робочими органами виконавчої дирекції Фонду є, зокрема, її відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Згідно з пунктом 15 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року № 121/2001 (чинного на час виникнення спірних відносин) ПФУ здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління ПФУ в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі, та управління ПФУ в районах, містах і районах у містах. З огляду на викладене вимоги управління ПФУ про відшкодування відділенням Фонду витрат, понесених у зв'язку з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які настали на території країн СНД за грудень 2013 року та витрат на виплату і доставку пенсій громадянами, які на момент втрати годувальника не були на його утриманні, а згодом втратили джерело до існування за грудень 2013 року, відповідають змісту його прав як робочого органу ПФУ щодо відшкодування понесених ним витрат та узгоджуються із компетенцією виконавчої дирекції Фонду, основними завданнями якої згідно з Положенням про виконавчу дирекцію Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженим постановою правління Фонду від 20 квітня 2001 року № 15, крім іншого, визначено виконання завдань та основних принципів страхування від нещасного випадку, фінансування страхових виплат, а до повноважень у сфері здійснення процедури страхування та координації страхової діяльності віднесено, зокрема, співпрацю з фондами з інших видів соціального страхування щодо відшкодування витрат, понесених ними у зв'язку з матеріальним забезпеченням потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та представництво інтересів страховика в органах державної виконавчої влади, органах місцевого самоврядування і судах. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2013 року (21-129а13) та від 04.06.2013 року (21-150а13). Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted