Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

[PERSON] 11.12.2013 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Сокирянському районі Чернівецької області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії. Посилався на те, що з 30.07.2012 року відповідачем йому призначена і виплачується пенсія за віком. 02.09.2013 року він звернувся до Управління ПФУ із заявою про зарахування йому згідно чинного пенсійного законодавства в подвійному розмірі, періоду роботи на посаді лікаря-анестезіолога, який відповідачем при призначенні йому пенсії зарахований в одинарному розмірі. 16.09.2013 року він отримав відповідь на свою заяву, якою відповідачем відмовлено в зарахуванні йому в подвійному розмірі періоду роботи на посаді лікаря-анестезіолога з посиланням на ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає, що відповідач безпідставно відмовив йому в зарахуванні до стажу в подвійному розмірі роботи на посаді лікаря-анестезіолога, оскільки він фактично виконував роботу анестезіолога-реаніматолога на базі палат інтенсивної терапії, так як реанімаційних відділень в лікарнях де він працював не було. В період з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року він працював на посаді лікаря-анестезіолога Щорської центальної районної лікарні, а з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року на посаді лікаря - анестезіолога Сокирянської центральної районної лікарні. Вказані періоди роботи зараховані йому відповідачем в стаж в одинарному розмірі, оскільки в трудовій книжці робота у вищезазначених лікарнях не зазначена як робота в реанімаційних відділеннях. Проте, реанімаційних відділень в лікарнях де він працював на той час не було, що підтверджується відповідними довідками, а його робота на посаді лікаря-анестезіолога і була пов'язана з виконанням обов'язків анестезіолога-реаніматолога, а саме: лікування важких реаніміційних хворих в термінальних станах хірургічного, травматологічного, гінекологічного, терапевтичного та неврологічного профілю. Вважає, що відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дана його робота по аналогії закону має бути зарахована відповідачем в подвійному розмірі до його стажу. Просив визнати дії Управління ПФУ щодо обмеження в зарахуванні в подвійному розмірі до його стажу періоду роботи на посаді лікаря-анестезіолога неправомірними та зобов'язати Управління ПФУ зарахувати до його стажу роботи в подвійному розмірі період роботи на посаді лікаря-анестезіолога Щорської центральної районної лікарні Чернігівської області з 18.08.1977 року по 01.09. 1983 року та Сокирянської районної лікарні Чернівецької області з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Представник відповідача Глюза С.М. в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. При цьому суду пояснила, що період роботи позивача з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року зарахувати до стажу в подвійному розмірі немає можливості, так як він працював на посаді лікаря-анестезіолога хірургічного відділення Щорської ЦРЛ. Хірургічне відділення відсутнє в переліку відділень, які зазначені в ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Період роботи позивача з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року зарахувати до стажу в подвійному розмірі також немає можливості, так як в трудовій книжці та довідці Сокирянської ЦРЛ №3 від 03.01.2006 року не вказано, в якому саме відділенні він працював. Також позивач не надав доказів, які б підтверджували створення в Сокирянській ЦРЛ палати інтенсивної терапії. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника відповідача Глюзу С.М., показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] отримує пенсію за віком з 30.07.2012 року. Пенсія позивачу розрахована із середньомісячної заробітної плати 3054.73 грн. за періоди роботи з 01.01.1987 року по 31.12.1991 року та з 01.07.2000 року по 30.06.2012 року з урахуванням страхового стажу 42 роки 9 місяців 25 днів. 02.09.2013 року [PERSON] звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувавши в подвійному розмірі період його роботи на посаді лікаря-анестезіолога Щорської ЦРЛ Чернігівської області з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року та Сокирянської ЦРЛ Чернівецької області з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року, обгрунтовуючи тим, що він виконував функції анестезіолога-реаніматолога на базі палат інтенсивної терапії. Листом Управління ПФУ №02-32/В-11 від 16.09.2013 року [PERSON] відмовлено у зарахуванні в подвійному розмірі вказаних вище періодів його роботи, у зв'язку з тим, що з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року він працював на посаді лікаря-анестезіолога хірургічного відділення Щорської ЦРЛ, яке відсутнє в переліку відділень, зазначених в ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а щодо періоду роботи на посаді лікаря-анестезіолога в Сокирянській ЦРЛ з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року, то в трудовій книжці та довідці Сокирянської ЦРЛ №3 від 03.01.2006 року не вказано, в якому саме відділенні він працював. Відповідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров'я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров'я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров'я, а також у психіатричних закладах охорони здоров'я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Відповідно до раніше діючих наказів у реанімаційній службі закладів охорони здоров'я існували відділення (групи) анестезіології-реанімації, які створювалися в лікарнях з числом ліжок хірургічного профілю до 80%. В закладах, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не могло бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75, центральні районні лікарні, онкологічні лікарні та диспансери з числом хірургічних ліжок 50), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів-анестезіологів-реаніматологів та медичних сестер-анестезистів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року №605 «Про поліпшення анестезіолого-реанімаційної служби в державі»). Згідно з наказом МОЗ СРСР від 29.12.1975 року №1188 «Про подальше удосконалення реанімаційної допомоги населенню» у складі міських лікарень створювались відділення реанімації та інтенсивної терапії, в які госпіталізувались хворі з гострими розладами гемодинаміки різної етіології та іншими гострими розладами функцій життєво важливих органів і систем, після хірургічних операцій, з порушенням життєво важливих органів або при реальній загрозі їх розвитку. Для надання медичної допомоги хворим із розладами функцій життєво важливих органів у складі відділень реанімації та інтенсивної терапії організовувались палати реанімації та інтенсивної терапії, які функціонували при хірургічних відділеннях усіх профілів, кардіологічних та неврологічних відділеннях, токсикологічних та відділеннях із гострими отруєннями. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року на посаді лікаря-анестезіолога Щорської центральної районної лікарні Чернігівської області та з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року на посаді лікаря-анестезіолога Сокирянської центральної районної лікарні Чернівецької області, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією трудової книжки серії [NUMBER], виданої 16.08.1976 року. Як вбачається із досліджених в судовому засіданні довідок Щорської ЦРЛ №01-849 від 05.11.2013 року та Сокирянської ЦРЛ №2141 від 23.10.2013 року, позивач [PERSON], працюючи на посаді лікаря-анестезіолога вказаних закладів охорони здоров'я відповідно в період з 18.08.1977 року по 01.09.1983 року та з 23.09.1985 року по 30.09.1988 року, виконував функції анестезіолога-реаніматолога на базі палат інтенсивної терапії при ЦРЛ, так як відділення реанімації на той час не було, надавав невідкладну медичну допомогу важким хворим в термінальних станах хірургічного, травматологічного,терапевтичного, гінекологічного профілю та породіллям. Крім того, факт роботи позивача [PERSON] та її характер на посаді лікаря-анестезіолога-реаніматолога на базі палати інтенсивної терапії при Сокирянській ЦРЛ підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] належними доказами доведені обставини, на яких грунтуються його вимоги, а тому пред'явлений ним адміністративний позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно вимог ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Враховуючи наведені норми закону, суд приходить до висновку, що порушені права та інтереси позивача [PERSON], окрім зобов'язання відповідача зарахувати у подвійному розмірі відповідні періоди його роботи на посаді лікаря-анестезіолога відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підлягають захисту також шляхом зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії [PERSON] згідно вказаної норми закону. Відповідно до ст.45 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії провадиться - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до Управління ПФУ із заявою про перерахунок його пенсії 02.09.2013 року, тому суд вважає, що відповідача слід зобов'язати провести перерахунок пенсії позивача з 01.09.2013 року. Доводи в судовому засіданні представника відповідача про те, що позивач [PERSON] нібито не надав доказів, які б підтверджували створення в Сокирянській ЦРЛ палати інтенсивної терапії, суд вважає необгрунтованими, оскільки заперечуючи проти адміністративного позову, обов'язок доказування вказаних обставин, згідно вимог ст.71 КАС України, покладається на відповідача.

Результат розгляду: partial