Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Позивач просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії, визнати неправомірним та скасувати рішення №269 від 13.12.2013 року, зобов'язати відповідача перерахувати пенсію позивача з 01.01.2009 року з врахуванням всіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька від 05 лютого 2014 року позов задоволено. Визнано неправомірним рішення УПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька №269 від 13.12.2013 року про відмову в перерахунку пенсії [PERSON] Визнано неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії. Зобов'язано відповідача здійснити з 18.06.2013 р. перерахунок призначеної позивачу пенсії, виходячи з усіх складових заробітної плати, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати. Відповідачем подана апеляційна скарга, в якій апелянт з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову, ухвалити нову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а саме, Закону України «Про державну службу». Апелянт зазначає, що відповідно до ст. 33 цього Закону матеріальна допомога не відноситься до надбавок та доплат, які включаються до заробітку для перерахунку пенсії. Крім того, апелянт посилається до постанову Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 р. «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», яка встановлює, що до видів виплат, які включаються для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», відносяться виплати, що мають систематичний характер. Матеріальна допомога на оздоровлення не носить систематичного характеру, а відноситься до інших заохочувальних та компенсаційних виплат, тому відсутні правові підстави для включення матеріальної допомоги до заробітку для обчислення пенсії. Також відсутні підстави для включення до заробітку індексації грошових доходів. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивачу [PERSON] з 27.01.2009 року призначена пенсія державного службовця. 03.12.2013 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про перерахунок пенсії з врахуванням всіх складових заробітної плати (а.с.10) Позивачем для перерахунку пенсії подана до пенсійного органу довідка Куйбишевської районної у м. Донецьку ради №01/25/1-2040 про складові заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії, в яку включені нараховані та виплачені позивачу матеріальна допомога, індексація грошових доходів. На усі виплати, включені у довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок. (а.с.13) Рішенням УПФУ в Куйбишевському районі м. Донецька №269 від 12.12.2013 року позивачу відмовлено в перерахунку пенсії (а.с.9) Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач фактично отримував матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові питання, а також грошову індексацію доходів, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому при визначення розміру пенсії вказані виплати повинні братися до уваги. Тому в межах строку звернення до суду, визначених ст.99,100 КАС України суд першої інстанції задовольнив позов, зобов'язавши пенсійний орган зробити перерахунок з 18.06.2013 року. Проте висновок суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, - є помилковим та таким, що не ґрунтується на законі з огляду на наступне. Статтею 33 Закону України «Про державну службу» визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу», у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Стаття 1 Закону України «Про оплату праці» визначає заробітну плату як винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, рішення відповідача з відмови у врахуванні суми при розрахунку пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації є протиправними. Колегія суддів вважає, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Такої позиції дотримується й Верховний Суд України в постанові від 20.02.2012 р. в справі № 21-430а11. Відповідно до п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. Самі по собі дії пенсійного органу про відмову в перерахунку пенсії при наявності рішення про відмову в перерахунку пенсії, не тягнуть за собою правових наслідків для позивача. Оскільки саме рішення №269 від 12.12.2013 року породжує для позивача певні правові наслідки у вигляді відмови в перерахунку пенсії з включенням до розрахунку всіх складових заробітної плати, висновки цього рішення є обов`язковими для позивача, тому судова колегія приходить до висновку, що для повного захисту порушених прав позивача необхідно скасувати рішення УПФУ в Куйбишевському районі м Донецька про відмову [PERSON] в перерахунку пенсії, як і просив позивач в своєму позові. Відповідно до ч.4 с.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки [PERSON] звернувся з заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 03.12.2013 року, то він має право на перерахунок пенсії з 01.12.2013 року. З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, порушив норми матеріального та процесуального права, що є підставою часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової про часткове задоволення позову. Згідно ст.94 КАС України підлягає стягненню на користь [PERSON] за рахунок державного бюджету України судові витрати у сумі 34,41 грн.

Результат розгляду: partial