Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

Виконавча дирекція Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство» (далі - відповідач) в якому просить стягнути з останнього заборгованість в сумі 5734,19 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення планової перевірки державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство» з питань правильності перерахування інших платежів, законності призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та надання соціальних послуг за період з 01.04.2011 р. по 01.10.2013 р. виявлені порушення норм чинного законодавства України, у зв'язку з чим позивачем винесено рішення про повернення коштів та застосування фінансових санкцій. У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості в загальній сумі 5734,19 грн. в добровільному порядку, позивач просить стягнути вказану суму з відповідача в судовому порядку. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження. Відповідач письмових заперечень на позов чи заяви про визнання позову до суду не надав, копію ухвали про відкриття скороченого провадження у справі отримав, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Оскільки, строки для надання заперечень відповідачем, передбачені ч. 3,ч.5 ст. 183-2 КАС України, закінчились і заперечень з боку відповідача не надходило, суд, згідно п. 3, ч. 5, ст. 183-2 КАС України, розглядає справу у порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення. Суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що державне підприємство «Херсонське лісомисливське господарство» зареєстровано 15.02.2005 р. за № 10491 в Херсонській міській виконавчій дирекції Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. З матеріалів справи вбачається, що в ході проведеної планової перевірки державного підприємства "Херсонське лісомисливське господарство" з питань правильності перерахування інших платежів, законності призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності та надання соціальних послуг за період з 01.04.2011 року по 01.10.2013 року було складено акт від 21 жовтня 2013 року, яким зафіксовано порушення: ч. 2 ст. 53 Закону України від 18.01.01 року № 2240-ІІІ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням" та Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001р. № 1266 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року; пункту 4 в частині неправильно визначеного розрахункового періоду для обчислення середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності, в результаті чого завдано матеріальної шкоди (збитків) Фонду в сумі 586,08 грн.; пункту 14 в частині неправильного розрахунку середньоденної заробітної плати для нарахування допомоги по вагітності та пологах, а саме розрахунок проведено в робочих, а не в календарних днях, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) Фонду в сумі 2875,32 грн. На підставі зазначеного позивачем прийнято рішення №582 від 21.10.2013 р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, яким зобов'язано відповідача перерахувати на рахунок позивача у десятиденний термін з дня отримання рішення страхові кошти в загальній сумі 5192,10 грн. З матеріалів справи також вбачається, що вищезазначене рішення від 21.10.2013 р. відповідачем отримано 24.10.2013 р. Відповідачем не надано жодних доказів щодо оскарження рішення позивача від 21.10.2013 р. про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», (далі-Закон № 2464-VI) яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням і похованням" від 18 січня 2001 р. № 2240-ІІІ (у редакції, чинній на момент виникнення заборгованості, далі - Закон), Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, провадить збір і акумуляцію страхових внесків. Згідно розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI суми внесків, нарахованих на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, та суми нарахованого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до 1 січня 2004 року, строк сплати яких не настав на 1 січня 2011 року, не сплачені станом на 1 січня 2011 року, підлягають сплаті в порядку, що діяв до 1 січня 2011 року. Стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. За таких обставин суд при прийнятті рішення керується нормами Закону України від 18.01.2008 № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Пункт 2, 4 частини 2 статті 27 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачає що страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів. Статтею 30 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що страхувальник - роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» строк давності щодо стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій не застосовується. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Згідно з довідкою від 07.11.2013 р. державним підприємством "Херсонське лісомисливське господарство" кошти в сумі 5192,10 грн. станом на 07.11.2013 р. не сплачені, що призвело до прострочення платежу. Пунктом 6 частини першої статті 28, частиною першою статті 30 Закону України від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього ж Закону на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу. З матеріалів справи вбачається, що позивачем прийнято рішення від 07.11.2013 р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яким зобов'язано відповідача сплатити у десятиденний термін, від дня отримання рішення, фінансові санкції в загальній сумі 542,09 грн. Відповідно до наданих позивачем доказів, рішення від 07.11.2013 р. про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності отримано державним підприємством «Херсонське лісомисливське господарство» 09.11.2013 р. Відповідачем не надано жодних доказів стосовно оскарження вищевказаного рішення від 07.11.2013 р. чи виконання рішень від 21.10.2013 р. та від 07.11.2013 р. Таким чином, судом встановлено, що заборгованість державного підприємства «Херсонське лісомисливське господарство» перед виконавчою дирекцією Херсонського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не сплачена та складає 5734,19 грн., що підтверджується матеріалами справи, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted