Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08 жовтня 2013 року відносно нього заступником начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області Садовим І.Д. було винесено постанову №154-Д в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої він допустив порушення п.3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме побудував сарай «Г» та навіс від літньої кухні «Б» до воріт, які знаходяться зі сторони [ADDRESS], впритул до будівель (баня, гараж) суміжного домоволодіння [ADDRESS] без влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігають стіканню атмосферних опадів з покрівель вищезазначених будівель на територію суміжної ділянки, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні порушення. З винесеною постановою він не погоджується, оскільки зазначені в постанові споруди та будівлі вже були побудовані колишнім власником домоволодіння, а саме його батьком, про що зазначено в свідоцтві №274 від 09.09.1971 року на забудову садиби [PERSON], технічному паспорті від 26.09.2000 року, що був виданий на підставі договору дарування від 09.03.1978 року. Крім цього, в 2009 році співробітниками відповідача була здійснена виїздна перевірка дотримання норм ДБН-360-92 забудови домоволодіння позивача, за результатами якої жодних порушень зазначених норм не виявлено. Позивач вважає, що винесену відповідачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення п.3.25*ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» необґрунтованою та неправомірно і просить її скасувати, а провадження по справі закрити. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження. До заяви позивач надав акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 25.11.2013 року. Представник відповідача до суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про перенесення слухання справи до суду не надав. Справа розглядається у відповідності до ч.4 с. 122 КАС України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як встановлено з матеріалів справи, постановою №154-Д по справі про адміністративне правопорушення від 08 жовтня 2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.96 Кодексу України про адміністративні порушення. Вважаю, що зазначена постанова підлягає скасуванню, як постановлена з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.96 КУпАП особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів чи споруд. Відповідно ч.2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Матеріали адміністративної справи не містять жодного переконливого доказу вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.96 КУпАП. Разом з тим, відповідно до наданого позивачем акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 25.11.2013 року, складеного Інспекцією ДАБК у дніпропетровській області, встановлено, що на території домоволодіння по [ADDRESS] позивачем було виконано демонтаж самовільно збудованих сараю та навісу, які було побудовані впритул до гаражу та бані суміжного домоволодіння №102, що належить [PERSON] Приймаючи до уваги викладене, прихожу до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted