Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

[PERSON] звернулася із позовом до відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання протиправним рішення про закінчення виконавчого провадження. Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист №1718/2-а-1402/11, виданий 04.03.2013 року Сарненським районним судом Рівненської області про зобов"язання УПФУ в Сарненському районі нарахувати та виплатити [PERSON] доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірі 25% пенсії за віком за період з 17.12.2010 року по 22.07.2011 року, однак 26.04.2013 року начальник відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, яка є незаконною, так як службовою особою державної виконавчої служби не дотримані вимоги ч.3 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає накладання штрафу на боржника, крім того відсутність коштів у боржника не є підставою для закриття виконавчого провадження, в зв"язку з чим просить визнати незаконною та скасувати постанову начальника ВДВС Сарненського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 26.04.2013 року з примусового виконання виконавчого листа по справі №1718/2-а-1402/11, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 04.03.2013 року. Позивач [PERSON] письмовим клопотанням просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача ВДВС Сарненського районного управління юстиції в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, УПФУ в Сарненському районі, подав заперечення проти позову, в яких вказує, що судове рішення на користь [PERSON]. виконане частково в частині проведення нарахування доплат до пенсії, так як кошти на виплату доплати до пенсії в 2013 році із Державного бюджету не надійшли, в зв"язку з чим відповідачем на законих підставах прийняте рішення про закінчення виконавчого провадження, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що на примусовому виконанні у ВДВС Сарненського РУЮ перебував виконавчий лист №1718/2-а-1402/11, виданий 04.03.2013 року Сарненським районним судом Рівненської області про зобов"язання УПФУ в Сарненському районі нарахувати та виплатити [PERSON] доплату до пенсії як непрацюючому пенсіонеру за проживання в зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі двох мінімальних заробітних плат та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров"ю в розмірі 25% пенсії за віком за період з 17.12.2010 року по 22.07.2011 року, по якому виконавче провадження було відкрито у встановленому законом порядку. Постановою начальника відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області від 26.04.2013 року було закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1718/2-а-1402/11 на підставі п.11 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" по причині невиконання рішення суду боржником з поважних причин, оскільки УПФУ в Сарненському районі провів перерахунок пенсії [PERSON], а виплата коштів буде проведена після надходження їх з Державного бюджету України, при цьому державним виконавцем проводились виконавчі дії згідно ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" без застосування заходів примусового виконання рішення. Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Статтею 38 Закону України "Про виконавче провадження" передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Закінчене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачене цим Законом. Відтак, позивачка позбавлена права повторно пред'явити виконавчий лист до виконання. З огляду на вищенаведені положення закону, закриття виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення. Згідно з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Згідно роз'яснень п.20 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Відповідно до п. 38 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі "Жовнер проти України" державний орган не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 13.07.2006 року по справі "Васильєв проти України" виконання рішення щодо боржника залишається обов'язком держави. Тобто, держава повинна виконувати взяті на себе зобов'язання та не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. Приписами ст.19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року, передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі. Статтею 46 зазначеної Конвенції передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов'язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про необхідність визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області щодо закінчення виконавчого провадження, визнати постанову начальника відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області про закінчення виконавчого провадження від 26.04.2013 року з примусового виконання виконавчого листа по справі №1718/2-а-1402/11, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 04.03.2013 року, протиправною та скасувати, яка порушує право позивача [PERSON] на примусове виконання судового рішення, яким відновлені її пенсійні права, зобов"язати відповідача відновити виконавче провадження.

Результат розгляду: granted