Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

08.01.2014 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (надалі - позивач) до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (надалі - відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лайн» про скасування реєстраційного запису Саломянської районної в м. Києві державної адміністрації №10731050003018963 від 01.03.2013 р., назва реєстраційної дії - державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи-зміна місцезнаходження стосовно ТОВ «Євро Лайн». В обґрунтування позову позивач посилається на те, що недостовірні відомості щодо місцезнаходження ТОВ «Євро Лайн», внесені 01.03.2013 р. записом № 10731050003018963 в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, створюють очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересі держави в зв'язку з унеможливленням здійснення органами податкової служби покладенні діючим законодавством функцій. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та третя особа до суду не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач надав заперечення до позову, згідно якого вважає, що порушень з боку органу державної реєстрації відсутні. Відповідно до ч. 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, в письмовому провадженні. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Лайн» значиться за місцезнаходженням: м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 11 (а.с.5-7). Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією проведено запис № 10731050003018963 від 01.03.2013 р. (назва реєстраційної дії - державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи - зміна місцезнаходження стосовно ТОВ «Євро Лайн»). Працівниками ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів Дніпропетровської області було здійснено виїзд за юридичною адресою ТОВ «Євро Лайн», а саме: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, буд. 11 щодо проведення заходів щодо встановлення місцезнаходження ТОВ «Євро Лайн», оскільки останнє змінило свою адресу. В результаті вжитих заходів працівниками податкової міліції встановлено відсутність платника податків за юридичною адресою, господарська діяльність ТОВ «Євро Лайн» не здійснюється, а керівні органи відсутні, про що складено довідку №3487/7/07 від 23.08.2013 р. (а.с.8). Таким чином, працівниками податкової міліції було встановлено, що відомості зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців посадовими особами ТОВ «Євро Лайн» при зміні адреси місцезнаходження були вказані недостовірні. 27.08.13 працівниками ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області було складено повідомлення №18949/10/18-345 про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою №18-ОПП (а.с.9). 18.10.2013 Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області проведено реєстраційну дію № 12241430004056943 про внесення інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою. Отже, на думку позивача відсутність підприємства за його місцезнаходженням унеможливлює виконання ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська функцій та здійснення повноважень, що передбачені Податковим кодексом України. У відповідності до п.45.2 ст.45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно ст.93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до ст. 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління,- порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству. Позивач вказує, що наявність даних у статуті підприємства про місцезнаходження юридичної особи є однією з необхідних умов для здійснення її реєстрації, проте всупереч нормам чинного законодавства ТОВ «Євро Лайн» про зміну місцезнаходження контролюючі органи не повідомив. Відповідно до абз.2 п.66.3. ст.66 Податкового кодексу України, підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації. У такому разі платник податків зобов'язаний подати контролюючому органу за місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації місцезнаходження (місця проживання) у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову політику. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону. Позивач вказав, що зазначена заява від ТОВ «Євро Лайн» на адресу ДПІ у Бабушкінському Дніпропетровська не надходила. З огляду на заявлені позовні вимоги суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи-підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом. Статтею 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» передбачений перелік повноважень державного реєстратора, якій є вичерпним. Серед вказаних повноважень, зокрема, проводити державну реєстрацію змін до установчих документів юридичних осіб та державну реєстрацію зміни імені або місця проживання фізичних осіб -підприємців. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», документи, які відповідно до вимог цього Закону подаються (надсилаються рекомендованим листом) державному реєстратору, повинні бути викладені державною мовою, реєстраційна картка заповнюється машинодруком або від руки друкованими літерами. Якщо документи надсилаються державному реєстратору рекомендованим листом, підпис заявника на реєстраційній картці (заяві, повідомленні) повинен бути нотаріально посвідчений. Установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. Установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Справжність підписів засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинні бути нотаріально засвідчені, а засновницькі договори - нотаріально посвідчені. У випадках, які передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади. Внесення змін до установчих документів юридичної особи оформляється окремим додатком або викладенням установчих документів у новій редакції. На титульній сторінці додатка до установчих документів юридичної особи робиться відмітка про те, що зазначені документи є невід'ємною частиною відповідних установчих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу або нотаріально засвідчену копію рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів. Статтею 27 вказаного Закону передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, серед яких: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом, зокрема: наявність обмежень на зайняття відповідних посад, встановлених законом щодо осіб, які зазначені як посадові особи органу управління юридичної особи; невідповідність відомостей про засновників (учасників) юридичної особи відомостям щодо них, які містяться в Єдиному державному реєстрі; наявність обмежень щодо вчинення засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженою ними особою юридичних дій, які встановлені абзацом четвертим частини другої статті 35 цього Закону; наявність в Єдиному державному реєстрі найменування, яке тотожне найменуванню юридичної особи, яка має намір зареєструватися; використання у найменуванні юридичної особи приватного права повного чи скороченого найменування державного органу або органу місцевого самоврядування, або похідних від цих найменувань, або історичного державного найменування, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; невідповідність найменування юридичної особи вимогам закону щодо найменування окремих виді юридичних осіб (банк, кредитна спілка, недержавний пенсійний фонд тощо); встановлена іншими законами заборона використання у найменуванні юридичної особи певних термінів, абревіатур, похідних термінів. Відмова у проведенні державної реєстрації юридичної особи з інших підстав не допускається. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо нове місцезнаходження юридичної особи розташоване на території іншої адміністративно-територіальної одиниці, реєстраційна справа передається державному реєстратору за новим місцезнаходженням юридичної особи. Передача реєстраційних справ у цьому випадку здійснюється протягом десяти робочих днів з дати прийняття відповідного рішення органу, який наділений відповідними повноваженнями, за актом прийому-передачі, який складається в трьох примірниках, по одному для державних реєстраторів та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Державний реєстратор, який отримав реєстраційну справу, зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дати її прийому повідомити поштовим відправленням юридичну особу або фізичну особу - підприємця про зміну місцезнаходження реєстраційної справи та внести до Єдиного державного реєстру запис про зміну місцезнаходження реєстраційної справи. Суд зазначає, що позивачем не надано доказів наявності підстав для відмови державного реєстратора у проведенні реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни місцезнаходження третьої особи відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у зв'язку зі зміною місцезнаходження юридичної особи. Отже, позивачем не спростовано той факт, що дії відповідача є такими, що відповідають чинному законодавству, крім того, позивачем до суду не надано жодного доказу на спростування цієї обставини. Також суд зауважує, що державний реєстратор не встановлює прав і обов'язків для суб'єктів господарювання і не проводить реєстраційні дії від власного імені. Права і обов'язки сторони набувають на підставі рішення власника, а реєстраційні дії проводяться державним реєстратором тільки після прийняття відповідного рішення власника і доданих до нього правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відповідальність за відповідність установчих документів чинному законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. А тому державний реєстратор не наділений повноваженнями давати оцінку змісту рішень учасників відповідача, зокрема щодо зміни місцезнаходження, а відповідальність за законність прийнятого рішення покладається виключно на засновника. Відповідно до п. 67.2 ст. 67 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатись до суду про винесення судового рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів. З матеріалів справи судом встановлено, що будь-якого нормативно визначеного порядку реалізації наданих податковому органу повноважень звернення до суду щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів, не має. Тому, суд приходить до висновку щодо необхідності застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», який визначає обставини, за яких державна реєстрація може бути скасована. Так, згідно зі ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Тобто, скасування в судовому порядку рішення загальних зборів Товариства, на підставі якого в подальшому вносились зміни до установчих документів Товариства, має наслідком застосування положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (статті 31 Закону). Таким чином, скасування державної реєстрації змін до установчих документів, внесення запису щодо скасування державної реєстрації може бути здійснене тільки державним реєстратором на підставі: судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи; судового рішення про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи. Доказів скасування, оскарження чи визнання недійсними рішень учасників Товариства з обмеженою відповідальності «Євро Лайн» позивачем не надано. Також позивачем не надано суду доказів визнання повністю або частково недійсними змін до статуту даного товариства. Таким чином, позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про наявність підстав для скасування державної реєстрації змін до установчих документів та зобов'язання державного реєстратора внести запис про скасування зазначених змін, у зв'язку з чим, у задоволені позову слід відмовити. Згідно ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що позивачем недоведені обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, у зв'язку із чим вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied