Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Позивач звернулась до Окружного адміністративного суду АР Крим з позовом, уточнивши вимоги якого просить суд: зобов'язати управління Держземагентства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі скасувати державну реєстрацію земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], для будівництва та обслуговування житлового будинку, проведену 08.08.2013 року на ім'я [PERSON] на підставі рішення 12-ї сесії 6-го скликання Трудівської сільської Ради Сімферопольського району від 15.06.2012 року про затвердження технічної документації по землеустрою на зазначену земельну ділянку шляхом внесення даних про це до Державного земельного кадастру та скасувати запис про це в Поземельній книзі; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку (індексний номер 9318111) від 12.09.2013 року площею 0,1152 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку на ім'я [PERSON]; зобов'язати реєстраційну службу Сімферопольського районного управління юстиції та державного реєстратора Гриневич О.В. скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку № 5820632 від 12.09.2013 року шляхом закриття розділу на цю ділянку в Державному реєстрі речових прав та реєстраційної справи на цей об'єкт нерухомого майна; зобов'язати відповідачів надати звіт про виконання судового рішення. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та третя особа [PERSON] є співвласниками недобудованого будинку [ADDRESS], якій було поділено між ними рішенням суду та визначено порядок користування земельною ділянкою, на якій побудовано цей будинок. Однак, рішенням Трудівської сільської Ради від 15.06.2012 року [PERSON] було передано всю земельну ділянку, в тому числі і ту, яка знаходиться в її користуванні, - у власність. Відповідачами було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, оформлено свідоцтво про право власності на неї та Державним реєстратором 12.09.2013 року прийнято рішення про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON], внесено відповідний запис до Реєстру речових прав. Разом з тим, постановою Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.08.2013 року, залишеної без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013 року, рішення Трудівської сільської Ради від 15.06.2012 року про передачу спірної земельної ділянки у власність [PERSON] було визнано незаконним та скасовано, у зв'язку з чим свідоцтво про право власності на земельну ділянку та рішення про державну реєстрацію цього права за [PERSON] є незаконними. Представники відповідачів Управління Держземагентства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі АР Крим, Реєстраційної служби Сімферопольського районного управління юстиції АР Крим в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Третя особа та його представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги мають бути частково задоволені з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Сімферопольського районного суду АР Крим від 03.07.2012 року було здійснено поділ незакінченого будівництвом житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON], а також встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, за яким в користування [PERSON] виділено земельну ділянку площею 564 кв.м. та [PERSON] - земельну ділянку площею 544 кв.м., залишивши в спільному користуванні сторін земельну ділянку площею 3,7 кв.м. (а.с. 9-11). Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 10.10.2012 року це рішення було залишено без змін, а отже воно набрало законної сили (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Судом встановлено, що рішенням 12-ї сесії 6-го скликання Трудівської сільської Ради № 25-12/12 від 15.06.2012 року було затверджено технічну документацію із землеустрою в частині складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1152 га в [ADDRESS] (а.с. 44). Згідно зі ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, в тому числі право власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, в тому числі фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону. На момент спірних правовідносин процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав були врегульовані Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року. П. 4 цього Порядку було передбачено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Згідно з п. 16 Порядку, за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію та документів, необхідних для її проведення, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або рішення про відмову в такій реєстрації. Згідно з п. 27 Порядку, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є в тому числі свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку. Відповідно до п. 33 Порядку, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27, 28, 30 і 31 цього Порядку, подає витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки). Судом встановлено, що на підставі рішення Трудівської сільської Ради від 15.06.2012 року, 08.08.2013 року кадастровим реєстратором Міськрайонного управління Держземагентства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі АР Крим було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, на підтвердження чого надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та 12.09.2013 року Реєстраційною службою Сімферопольського районного управління юстиції АР Крим було видане [PERSON] свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,1152 га по [ADDRESS] (а.с. 57, 73-74). За результатами розгляду поданих [PERSON] документів, 12.09.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Гриневич О.В. Реєстраційної служби Сімферопольського районного управління юстиції АР Крим було прийнято рішення № 5820632 про проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] за [PERSON] (а.с. 56). Відомості про проведену 12.09.2013 року реєстрацію речового права на земельну ділянку за [PERSON] були внесені до Поземельної Книги та Державного земельного кадастру (а.с. 71-72). Разом з тим, судом встановлено, що постановою Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.08.2013 року було задоволено позовну заяву [PERSON] та визнано незаконним і скасоване рішення 12-ї сесії 6-го скликання Трудівської сільської Ради від 15.06.2012 року «Про затвердження технічної документації по землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки [ADDRESS]» (а.с. 14-15). Цим рішенням суду встановлено, що воно було прийнято з порушенням встановленого порядку, без врахування того, що у користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 564 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 23.10.2013 року рішення суду було залишено без змін, а отже набрало законної сили (а.с. 16-17). Тобто, на даний час рішення органу місцевого самоврядування, яке було підставою для оформлення [PERSON] права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визнано незаконним та скасоване рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В даному випадку рішенням суду, яке набрало законної сили встановлено, що право власності на земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування було набуте [PERSON] неправомірно. Позивач зверталась до реєстраційної служби Сімферопольського районного управління юстиції АР Крим із заявою про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку за [PERSON], на підставі рішення Сімферопольського районного суду АР Крим від 13.08.2013 року, на що отримала відповідь, що це рішення не зобов'язує реєстраційну службу здійснювати будь-які дії (а.с. 16). Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Загальна процедура прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлена Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 року №3502/5 (Порядок). Відповідно до п.п.2.3, 2.6 цього Порядку, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, що посвідчують його особу, визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703. Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Виходячи з того, що підстави набуття [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку скасовані рішенням суду, яке набрало законної сили, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до державного реєстратора та реєстраційної служби обґрунтованими. Однак, з метою повного захисту прав позивача, суд вважає доцільним прийняти рішення про визнання недійсним свідоцтва про право власності та самостійно скасувати рішення державного реєстратора від 12.09.2013 року, що є підставою для внесення ним відповідних змін до Державного реєстру прав. Що стосується вимог позивача до Управління Держземагентства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі, то суд вважає їх передчасними, виходячи з наступного. Статтею 15 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 25 цього Закону, поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку. Позивач просить зобов'язати Управління Держземагентства у м. Сімферополі та Сімферопольському районі скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за [PERSON] шляхом внесення даних про це до Державного земельного кадастру та скасувати запис у Поземельній книзі. Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012 року. Відповідно до п. 113 цього Порядку, після отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі. Згідно з п. 119 цього Порядку до Поземельної книги без подання заяви вносяться відомості (зміни до них) в тому числі про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, відомості Державного земельного кадастру, частиною якого є Поземельна Книга, стосовно власників земельних ділянок мають відповідати даним, які маються у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а тому вимоги позивача про покладення на відповідача обов'язку скасувати реєстрацію земельної ділянки за [PERSON], до внесення відповідних змін до Реєстру речових прав є передчасними. Під час судового засідання, яке відбулось 11.02.2014 року, були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст.160 КАС України, постанову складено у повному обсязі 14.02.2014 року.

Результат розгляду: partial