Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області, в якому просить визнати протиправною та такою, що не ґрунтується на положеннях діючого законодавства відмову від 21.01.2014 року № 125/03 Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі Рівненської області в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок і виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 01.12.2013 року з урахуванням раніше проведених виплат. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він працював головою Радивилівського районного суду Рівненської області. В червні 2013 року був звільнений у відставку за віком. Відповідно до діючого законодавства. отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці. З 01.12.2013 року змінився розмір суддівської винагороди, в зв'язку із зміною розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік». Виникла необхідність здійснити перерахунок суми довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці. Оскільки, відповідачем такий перерахунок не здійснювався, 14.01.2014 року звернувся з відповідною заявою про необхідність здійснення такого перерахунку. 21.01.2014 року Управління Пенсійного фонду в Радивилівському районі прийняло рішення про відмову в перерахунку довічного грошового утримання, посилаючись на те, що таке перерахування тільки може здійснюватись відносно суддів Конституційного суду України. У судовому засіданні позивач настоює на своїх вимогах. Управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі. будучи належно повідомлене про день та час судового засідання, в судове засідання представника не направило, відповідно до заперечень на позовну заяву, позовні вимоги не визнає та рахує, що підстав для задоволення позову немає. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Судом встановлено, що [PERSON] працював головою Радивилівського районного суду Рівненської області. В червні 2013 року був звільнений у відставку за віком. Відповідно до діючого законодавства, отримує щомісячне довічне грошове утримання як суддя у відставці. З 01.12.2013 року змінився розмір суддівської винагороди, в зв'язку із зміною розміру мінімальної заробітної плати, відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік». Виникла необхідність здійснити перерахунок суми довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці. Оскільки, відповідачем такий перерахунок не здійснювався, 14.01.2014 року позивач звернувся з відповідною заявою про необхідність здійснення такого перерахунку. 21.01.2014 року Управління Пенсійного фонду в Радивилівському районі прийняло рішення про відмову в перерахунку довічного грошового утримання, посилаючись на те, що таке перерахування тільки може здійснюватись відносно суддів Конституційного суду України. Однак, таке рішення Управління Пенсійного фонду в Радивилівському районі не ґрунтується на діючому законодавстві. Відповідно до ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» (Закон № 2453) до внесених Законом № 3668 змін передбачала, що: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку, але не більше, ніж 90% заробітної плати судді без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання.» Законом № 3668 від 08.07.2011 року було змінено порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання, який визначений Законом №2453, внаслідок чого, зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Відповідно до п.5 рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 справа № 1-2/2013, ч.3 ст.138 Закону № 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст. 126 Основного Закону України. Згідно п.8 цього ж рішення Конституційного Суду України, ч.3 ст.138 Закону №2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% заробітку. але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Таким чином, рішення управління Пенсійного фонду України в Радивилівському районі про відмову перерахунку довічного грошового утримання позивачу суперечить діючому законодавству. Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Результат розгляду: granted