Рішення адміністративного суду від 2014-01-29 00:00:00+02

В червні 2013 року управління Пенсійного фонду України в м. Нова Каховка Херсонської області (надалі - позивач, УПФ) звернулось до суду із адміністративним позовом до акціонерного товариства закритого типу "Гідромонтаж" (надалі - відповідач, АТЗТ) про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначено на пільгових умовах по Списку №2, в загальній сумі 25670 грн. 68 коп. за червень 2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що двадцять вісім працівників АТЗТ "Гідромонтаж" вийшли на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б"- "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому з відповідача підлягають відшкодуванню витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути 25116 грн. 29 коп. витрат по виплаті пенсій на пільгових умовах 27 особам, виключивши зі списку пенсіонерів [PERSON] (124 грн. 41 коп.), та зменшивши витрати по пенсіонеру [PERSON] на 429 грн. 98 коп. Представник позивача прибув в судове засідання, просить задовольнити позов. Акціонерне товариство закритого типу "Гідромонтаж" (відповідач) проти позову заперечує, посилаючись на те, що обов'язок по відшкодуванню витрат по виплаті та доставці пенсій існує тільки по особам, які працювали за Списком № 2 в періоди після 1994 року. Якщо громадяни отримали стаж на пільгову пенсію до 01.01.1992 до того ж на підприємстві, правонаступником якого відповідач не є, витрати на пільгові пенсії цим працівникам підприємством не повинні відшкодовуватись, у громадян, які отримали пільговий стаж як до 01.01.92, так і після, витрати повинні бути перераховані позивачем. Такий обов'язок підтверджується судовим рішенням, що набрало законної сили, але яке позивач не виконує. Представник відповідача прибув в судове засідання, просить відмовити в задоволенні позову. Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив: АТЗТ "Гідромонтаж" є юридичною особою, платником страхових внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування. На підприємстві відповідача працювали в різні періоди часу гр-ни [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які пішли на пенсію на пільгових умовах, та протягом 2009 - 2013 рр. звернулись до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсій відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Ці норми передбачають, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Позивач надіслав відповідачу розрахунок витрат на виплату та доставку пенсій вищевказаним особам за червень 2013 року, але відповідачем не було відшкодовано ПФУ ці витрати, заборгованість по фактичним витратам на виплату та доставку пенсій за червень 2013 року становила 25115 грн. 11 коп., в тому числі: [PERSON] (6 грн. 69 коп.), [PERSON] 126 грн. 63 коп., [PERSON] 14 грн. 69 коп., [PERSON] 1041 грн. 55 коп., [PERSON] 58 грн. 68 коп., [PERSON] 1704 грн. 32 коп., [PERSON] 833 грн. 11 коп., [PERSON] 314 грн. 55 коп., [PERSON] 1901 грн. 11 коп., [PERSON] 1245 грн. 66 коп., [PERSON] 1630 грн. 60 коп., [PERSON] 626 грн. 25 коп., [PERSON] 2101 грн. 35 коп., [PERSON] 1449 грн. 73 коп., [PERSON] 3254 грн. 74 коп., [PERSON] 491 грн. 41 коп., [PERSON] 904 грн. 01 коп., [PERSON] 796 грн. 46 коп., [PERSON] 125 грн. 53 коп., [PERSON] 783 грн. 32 коп., [PERSON] 1040 грн. 63 коп., [PERSON] 299 грн. 93 коп., [PERSON] 1450 грн. 97 коп., [PERSON] 724 грн. 26 коп., [PERSON] 753 грн. 26 коп., [PERSON] 190 грн. 2 коп., [PERSON] 1246 грн.05 коп. Саме цю заборгованість позивач просить стягнути в примусовому порядку. Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Так, за змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. На момент набрання чинності Законом № 1058-IV питання щодо відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII було врегульовано Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 400/97-ВР). Згідно ж з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону. Відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Таким чином, аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам, відповідно до пунктів "б"-"з" частини першої статті 13 Закону № 1788-XII за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. При цьому обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV). Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" згідно з додатками 6 та 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, та надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Статтею 80 Закону "Про пенсійне забезпечення" передбачено право працюючої особи подати заяву про призначення пенсії за місцем роботи, а непрацюючої - до органів ПФУ за місцем проживання заявника. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 Інструкції № 21-1, для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації. Матеріали справи свідчать, що позивачем нараховувалась та виплачувалась пенсія на пільгових умовах тільки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], розрахунок фактичних витрат був надісланий відповідачу. По решті пенсіонерів позивач одержував розрахунки від інших Управлінь ПФУ за місцями проживання пенсіонерів. Позивачем були скеровані на адресу відповідача розрахунки-повідомлення, відповідно до компетенції та у спосіб, передбачений законодавством про соціальне страхування. Факт направлення, отримання розрахунків сторонами не заперечується. Пунктом 6 Інструкції від 19.12.2003 р. № 21-1, зокрема, передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а стаж на попередніх місцях роботи додається до стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах. Склад витрат та факт їх понесення Пенсійним фондом України підтверджується матеріалами справи, так і доказами призначення і виплати пенсій певним особам. Враховуючи, що недійсність спірних розрахунків стосовно визначених відповідачу сум не встановлена, суд позбавлений можливості прийняти доводи відповідача стосовно того, що обов'язок їх сплати відсутній. Обов'язок відшкодування позивачем пов'язаний виключно з фактом понесення певних витрат Пенсійним фондом і не залежить від будь-яких інших обставин. Відповідач в наданому суду запереченні проти позову та контррозрахунку витрат не заперечує правомірність вимог управління ПФУ по відшкодуванню витрат наступним особам : 1. [PERSON] (6 грн. 69 коп.), 2. [PERSON](126 грн. 63 коп.), 3. [PERSON]( 14 грн. 69 коп.), 4. [PERSON] (58 грн. 68 коп.), 5. [PERSON] (1449 грн. 73 коп.), 6. [PERSON] (491 грн. 41 коп.), 7. [PERSON] (724 грн. 26 коп.), ці особи працювали на підприємстві відповідача на роботах за Списком № 2 в періоди після 1994 року. По інших витратах відповідач заперечує свій обов'язок повністю або частково, при цьому посилається на те, що або громадяни отримали стаж на пільгову пенсію до 01.01.1992 до того ж на підприємстві, правонаступником якого відповідач не є, тому витрати на пільгові пенсії цим працівникам підприємством не відшкодовуються, або на те, що пільговий стаж був отриманий як до 01.01.92 так і після, тому витрати повинні бути перераховані позивачем. Це такі особи, як: 8. [PERSON], який має пільговий стаж 13 років 7 місяців 13 днів, працював електрозварювльником на АТЗТ "Гідромонтаж" з 17.09.98 по 08.01.08 (з перервами), в загальному підрахунку стаж роботи на АТЗТ складає 8 років 10 місяців 5 днів, частка відповідача у відшкодуванні витрат УПФУ складає 70,78 %. 9. [PERSON], має стаж роботи за списком № 2 понад 20 років, весь стаж заробив, працюючи на підприємстві відповідача електрозварювальником з 02.09.85 по 02.10.06, частка відповідача100%. 10. [PERSON] працював з 18.08.76 по 28.07.89 на підприємстві відповідача, фактично має пільговий стаж понад 20 років, з них на підприємстві відповідача 11 років 5 місяців 4 днів. Для визначення частки плати враховується стаж на підприємствах: "Запоріжстальбуд-1" 7 років 1 місяць (56,71 %), на АТЗТ "Гідромонтаж" - 5 років 4 місці 28 днів (43,29%). 11. [PERSON], загальний стаж роботи за списком № 2 - 14 років 8 місяців 13 днів, з них в АТЗТ "Гідромонтаж" з 27.06.74 по 25.05.78 один рік 8 місяців 16 днів (частка 13,68%). 12. [PERSON] має стаж пільговий понад 32 роки, весь стаж заробив на підприємстві відповідача з 01.07.75 по 09.06.09 (частка 100%). 13. [PERSON] заробив пільговий стаж на підприємстві відповідача - 17 років 1 місяць 20 днів з 11.03.76 по 30.04.93. 14. [PERSON] заробив пільговий стаж 03.11.82 по 29.05.95 в АТЗТ "Гідромонтаж" (частка відшкодування витрат ПФУ 100 %). 15. [PERSON] має стаж роботи за Списком № 2 - 12 років 8 місяців 2 дні, з них на підприємстві відповідача 2 роки 5 місяців 28 днів (частка 19,96%). 16. [PERSON], має стаж пільговий 18 років 5 місяців 8 днів, весь заробив на АТЗТ за період з 13.02.84 по 10.08.10. 17. [PERSON] має стаж пільговий 16 років 4 місяці, з них останнє місце роботи майстер будівельних та монтажних робіт на АТЗТ "Гідромонтаж" (8 років 6 місяців 15 днів) з 04.09.89 по 08.06.96 (частка 68,33 %). 18. [PERSON] працював в АТЗТ "Гідромонтаж" з 01.10.87 по 24.10.95 монтажником (7 років 10 місяців 13 днів), частка відшкодування витрат склала 62,7 %. 19. [PERSON] працював в АТЗТ "Гідромонтаж" електрозварювальником з 07.12.79 по 10.09.87, має стаж роботи на роботах за списком № 2 16 років 6 місяців 15 днів, частка відповідача складає тільки 29,76 (взято до розрахунку період роботи у відповідача 3 роки 8 місяців 19 днів). 20. [PERSON] мав стаж роботи у відповідача за списком № 2 10 років 17 дн., частка 80,38 %. 21. [PERSON] працював майстром по монтажу сталевих та залізо-бетонних конструкцій з 20.11.80 по 02.05.88, з 30.06.92 по 16.07.95, стаж 5 років 8 міс. 7 днів ( частка 45,38 %), загальний стаж на роботах за списком № 2 14 років 5 місяців. 22. [PERSON] працюючи монтажником 4 розряду АТЗТ з 01.10.87 по 27.06.95, має пільговий стаж понад 13 років, частка відповідача склала 60,78 % (7 років 7 місяці 5 днів). 23. [PERSON] працював електрозварювальником в АТЗТ з 01.10.87 по 01.03.89, з 16.05.01 по 18.06.2002. 24. [PERSON], стаж пільговий за Списком № 2 - 13 років, працював монтажником в АТЗТ з 03.03.80 по 21.08.92, з 10.07.11 по 24.01.12, частка відповідача 95,67 % (11 років 11 місяців, 15 днів). 25. [PERSON] працював монтажником в АТЗТ 8 місяців 7 днів (з 01.10.87 по 07.06.88), частка 9,15 %. 26. [PERSON] працював за списком № 2 - 14 років, з них монтажником АТЗТ з 11.08.77 по 29.11.82, 5 років 3 місяці 19 днів, (частка 71,74 %). Що стосується відшкодування витрат по виплаті пенсії [PERSON] в сумі 753 грн. 26 коп., то крім розрахунку фактичних витрат, який надійшов від УПФ в Сокирянському районі Чернівецької області, позивач не надав суду ні протоколу про призначення пенсії, ні довідки відповідача про підтвердження трудового стажу. Суд приймає до уваги, що для підтвердження стажу на роботах за списком № 2, відповідач видавав своїм працівникам відповідні довідки, передбачені п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, в яких зазначалось періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Ці довідки підписані посадовими особами відповідача і засвідчені печаткою. Управліннями ПФУ, до яких звертались пенсіонери за призначенням пенсій на пільгових умовах, для підтвердження трудового стажу за Списком № 2 були прийняті відомості цих довідок відповідача. Таким чином, всім вищевказаним особам відповідачем було підтверджено та набуто право на пільгову пенсію у порядку, передбаченому діючим законодавством. При цьому в довідках зазначено місце роботи на посадах за Списком № 2 - АТЗТ "Гідромонтаж", або Південоукраїнське монтажне управління "Гідромонтаж", яке в подальшому перейменоване в АТЗТ "Гідромонтаж". Також в довідках вказано про зберігання особових справ в архіві відповідача. Саме ці довідки відповідача визначали, в яких умовах працювали особи, чи були такі особи зайняті певними роботами або на певних виробництвах протягом повного робочого дня. Обов'язковість подання такої довідки під час звернення за пенсією за віком передбачена пп. "б" п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1. Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники. Якщо правонаступника немає, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановленої для окремих категорій працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном, відповідними комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що створені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області. Це передбачено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердж постановою Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1. В даному випадку такі довідки колишнім працівникам Південноукраїнського монтажного управлінні треста "Гідромонтаж" видавав відповідач, отже, вважав, що він є правонаступником Південноукраїнського монтажного управління "Гідромонтаж". Відповідач ніяким чином не відкликав видані довідки в зв'язку з переглядом їх достовірності та підстав їх видання, не повідомляв органи ПФУ про їх помилкове видання, не видавав уточнюючих довідок. На підставі цих довідок був врахований стаж роботи осіб за Списком № 2 в Південно-Українському монтажному управлінні "Гідромонтаж", призначені пенсії на пільгових умовах, виплата цих пенсій не зупинялась. Зауваження відповідача про те, що працівники набули стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, до 1 січня 1992 року, а тому пенсії цим особам мали призначатися за нормами статті 100 Закону № 1788-XII, і відповідач не повинен відшкодувати витрати на виплату і доставку пенсій зазначеним особам, суд вважає таким, що спростоване матеріалами справи. Всім вищевказаним працівника відповідача пенсія була призначена не відповідно до статті 100 Закону № 1788-XII, а за п. "б"-"з" ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення", тому ці витати на виплату і доставку пільгових пенсій, підлягають обов'язковому відшкодуванню суб'єктами підприємницької діяльності. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених ПФУ після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV). Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена у постановах Верховного Суду України, зокрема від 25 вересня 2012 року №№ 21-251а12, 21-293а12, від 17.12.2013 № 21-453а13. Суду наданий Статут АТЗТ "Гідромонтаж", зміст якого свідчить, що Акціонерне товариство закритого типу "Гідромонтаж" було створено в 1994 році в процесі приватизації організацією орендарів Південно-Українського монтажного управління "Гідромонтаж". Тобто, трудовий колектив Південно-Українського монтажного управління "Гідромонтаж", яке було державним та знаходилось у підпорядкуванні Міністерства енергетики та електрифікації України, створив організацію орендарів. Статтею 16 Закону України, від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції 1994 року) передбачалось, що діяльність підприємства, організації, структурного підрозділу підприємства, організації, цілісні майнові комплекси яких передано в оренду, припиняється як державних з моменту реєстрації у встановленому законом порядку статуту створеного орендарем підприємства, господарського товариства тощо. З цього моменту припиняються і розриваються трудові договори (контракти) з працівниками цього підприємства, організації, структурного підрозділу. Створене орендарем підприємство стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства, організації відповідно до договору оренди. Якщо об'єктом оренди є цілісний майновий комплекс структурного підрозділу, створене орендарем підприємство, господарське товариство тощо стає правонаступником прав та обов'язків державного підприємства, організації, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу (ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"). Суду не надано документів про те, яким чином створювалось АТЗТ "Гідромонтаж", але діюче на той час законодавства передбачало, що організація орендарів мала право на укладення договору оренди з викупом орендованого майна. Внаслідок викупу об'єкта оренди припинявся договір оренди (ст. 29). Тому відсутність вказівки на правонаступництво в Статуті АТЗТ не є беззаперечним доказом того, що відповідач не є правонаступником прав та обов'язків Південно-Українського монтажного управління "Гідромонтаж". Посилання відповідача на те, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду по справі № 821/86/13-а від 12.06.13 (залишена в силі ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду 01.10.13) зобов'язано управління ПФУ в м. Нова Каховка здійснити перерахунок відшкодування витрат відповідачу та виключити витрати по виплаті пільгових пенсій тим особам, які отримали стаж до 18.02.92 в Південноукраїнському монтажному управлінні треста "Гідромонтаж", не впливає на розгляд даної справи, оскільки позивач виконав дане судове рішення, перерахувавши витрати по гр-м [PERSON] та [PERSON] Повноваження позивача щодо перерахування стосуються лише пенсіонерів, яким нарахована та виплачена пенсія саме позивачем. Що стосується пенсіонерів, яким призначена пенсія іншими управліннями ПФУ, то вони не були стороною по судовій справі, а в компетенцію позивача не входить перерахування витрат щодо пенсіонерів, які не знаходяться на його обліку. Позов задовольняється частково в сумі 24363 грн. 03 коп. за мінусом витрат в сумі 753 грн. 26 коп. по пенсіонеру [PERSON] з урахуванням відсутності документів про набуття ним стажу роботи за Списком 2 на підприємстві відповідача та документів про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Судові витрати по справі відсутні. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Результат розгляду: partial