Рішення адміністративного суду від 2014-01-30 00:00:00+02

У березні 2008 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо виплати у 2007 році йому як учаснику бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі меншому, ніж це визначено частиною 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), стягнути з відповідача на його користь недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2007 рік у розмірі 1770,30 гривень та зобов'язати компенсувати втрату частини доходів, до якої призвело порушення строків виплати цієї допомоги, у розмірі 212,44 гривень. Постановою Зарічного районного суду міста Суми від 23 червня 2008 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2008 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради при обмеженні виплати разової грошової допомоги, встановленої статтею 12 Закону № 3551-XII, за 2007 рік [PERSON] Стягнуто з відповідача на користь позивача 1750 гривень недоплаченої суми разової грошової допомоги за 2007 рік. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із постановою Зарічного районного суду міста Суми від 23 червня 2008 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2008 року, Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради звернулося з касаційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно зі статтею 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Судами попередніх інстанцій встановлено, і це відповідає матеріалам справи, що позивач [PERSON] є ветераном війни - учасником бойових дій і має відповідний статус, визначений Законом № 3551-XII. Позивачеві разова грошова допомога до 5 травня за 2007 була виплачена у квітні 2007 року в розмірі 280 гривень. Відповідно до вимог частини 1 статті 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Згідно частини 1 статті 171 Закону № 3551-XII щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Частиною 5 статті 12 Закону № 3551-XII було передбачено, що щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Пунктом 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року № 489-V дію названої норми в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги зупинено на 2007 рік, статтею 29 цього Закону встановлено виплату цієї допомоги у розмірі 280 гривень. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення статті 29 та пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Зазначене рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, крім того, воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, положення статті 29 і пункту 13 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними та втратили чинність з 9 липня 2007 року - дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 6-рп/2007, яке відповідно до положень частини 1 статті 58 Конституції України не має зворотної дії в часі. Якщо суб'єкт владних повноважень виплатив грошову допомогу під час дії зазначених норм Закону, то після прийняття рішення Конституційним Судом України у нього не виникло додаткових зобов'язань щодо перерахунку раніше виплаченої позивачеві щорічної разової грошової допомоги. Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 рік позивачеві здійснювалася в період, коли наведені норми Закону були чинними, а їх виконання обов'язковим, а тому дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради на час виплати позивачеві зазначеної щорічної разової грошової допомоги у 2007 році були правомірними. Відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Результат розгляду: partial