Рішення адміністративного суду від 2014-02-12 00:00:00+02

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконним і протиправним акта органу місцевого самоврядування та його скасування, посилаючись на те, що Чернівецькою міською радою 26.08.2011р. прийнято рішення за №262, яким зупинено дію пункту 2.1. рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011р. №168, яким Чернівецькому обласному товариству «Родина Кольпінга» надано дозвіл на складання проекту відведення, зміну цільового призначення та надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 0,0663га. по вул.І.Гонти,20 у м.Чернівцях до остаточного рішення комісії з вивчення питання зазначеного будівництва. Відповідно до постанови Першотравневого районного суду міста Чернівці від 04 грудня 2013 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а також, на неповне з'ясування судом всіх обставини справи, позивач просив скасувати постанову суду першої інстанції. В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив щодо задоволення апеляційної скарги в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на правомірність висновків суду першої інстанції зазначених в постанові суду, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надавши правову оцінку обставинам та доказам по справі, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції, враховуючи наступне. Колегією суддів встановлено, що відповідачем 26.08.2011 року прийнято рішення за №262, яким зупинено дію пункту 2.1. рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №168, яким позивачу надано дозвіл на складання проекту відведення, зміну цільового призначення та надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 0,0663 га по вул. І.Гонти,20 у м.Чернівцях до остаточного рішення комісії з вивчення питання зазначеного будівництва. Згідно п.3 рішення Чернівецької міської ради 13 сесії VI скликання №306 від 29.09.2011 року, рішення 11 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 26.08.2011 року №262 «Про зупинення дії пункту 2.1 рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №168, відмінено. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що оскільки рішення прийняте відповідачем відмінено, то спір між сторонами відсутній. Надавши правову оцінку діям відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, на виконання пунктів 7.1. - 7.5. рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №168 позивачем було виготовлено проектну документацію, отримано всі дозвільні та погоджувальні документи, в тому числі позитивний висновок державної експертизи від 16.05.2011 року №26-00181.11/2, виданий філією Державного підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» у Чернівецькій області на проектну документацію. Однак, відповідачем 26.08.2011 року було прийнято рішення за №262, яким зупинено дію пункту 2.1. рішення 8 сесії Чернівецької міської ради VI скликання від 28.04.2011 року №168, а відтак зупинено роботи з будівництва офісного центру зі складськими приміщеннями до остаточного рішенні комісії з вивчення питання зазначеного будівництва. Разом з тим, на час прийняття оскарженого рішення позивач уже приступив до реалізації своїх прав та інтересів, а саме: виготовив всі необхідні документи; отримав відповідні погодження територіальних підрозділів органів державної влади та виконавчих органів Чернівецької міської ради; розпочав будівництво офісного центру зі складським приміщеннями. За правилами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Зазначена норма наявна і в ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Рішенням Конституційного Суду України від 16.04.2009 року у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) визначено, що «...в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (ст. 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів...». Враховуючи, що жодним нормативним актом не визначено право органу місцевого самоврядування зупиняти дію попередньо прийнятих рішень, та беручи до уваги, що позивач розпочав реалізацію своїх законних прав та інтересів, можна зробити однозначний висновок про незаконність оскарженого рішення відповідача та відсутність таких повноважень у міської ради. Таким чином, відповідачем не спростовано твердження позивача щодо незаконності оскарженого рішення міської ради, не наведено норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (спеціальний нормативний акт), які дозволяють міській раді зупиняти дію своїх рішень на певний час чи до завершення певних дій (роботи комісії), а також норми законодавства, яке дозволяє органу місцевого самоврядування обмежувати право власності інших осіб - у даному випадку використання власної земельної ділянки за цільовим призначенням. Що стосується позову в частині скасування рішення 11 сесії Чернівецькою міською радою VI скликання від 26.08.2011 року за №262, то суд вважає, що в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки на час розгляду справи в суді вказане рішення вже відмінено самим відповідачем. Зважаючи на викладене, колегією суддів встановлено, що при вирішення справи по суті, судом першої інстанції не була надана повноцінна та належна оцінка всім обставинам, не надано правової оцінки діям відповідача. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання. Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права. Враховуючи вище наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення не повно з'ясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а відтак, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Результат розгляду: partial