Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

[PERSON] звернулася з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Рівненській області (далі - Інспекція ДАБК) про визнання незаконними дій щодо реєстрації декларації від 12.12.2013 року №РВ143133460856 про готовність до експлуатації об'єкта - будівництво склад - магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], та скасування реєстрації вказаної декларації. Відповідно до вимог ст.53 КАС України суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON]. Позовні вимоги полягають у тому, що будівля навісу за адресою [ADDRESS] є тимчасовою спорудою збірно-розбірного складу, належить на праві власності [PERSON] на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 23.11.2011 року. У поданій [PERSON] та зареєстрованій відповідачем декларації про готовність об'єкта до експлуатації внесено недостовірні відомості, а саме: - в п.6 декларації замовником визначено, що виконавцем загально-будівельних робіт є [PERSON] відповідно до договору №3 від 17.07.2013 року; - в графі 7 генеральною проектною організацією є Приватне підприємство - фірма «Полісся-Експерт»; - в графі 11 дата початку будівництва липень 2013 року, дата закінчення будівництва - листопад 2013року. При цьому вказує, що станом на листопад 2011 року споруда збірно-розбірного складу «літ-Г1» вже була збудована, про що зазначено в матеріалах технічної інвентаризації КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації». Право власності на згаданий об'єкт не реєструвалося, оскільки він є тимчасовою спорудою. В період з 2011 року по 2014 рік стан споруди є незмінним, жодних будівельних робіт на об'єкті не здійснювалося, відтак інформація в п.6, 7, 11 декларації від 12.12.2013 року №РВ 143133460856 є недостовірною. Крім того, в графі 11-1 декларації [PERSON] вказано, що документом, який засвідчує право користування земельною ділянкою, де виконуються будівельні роботи, є договір оренди землі від 21.02.2007 року, зареєстрований в Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». На вказаній земельній ділянці, окрім збірно-розбірної споруди, розташовані і інші об'єкти нерухомості, що належать позивачці. Посилаючись на ст.120 Земельного кодексу України звертає увагу суду, що, оскільки у 2008 році право власності на виробничо-складську базу на [ADDRESS] від [PERSON] перейшло до іншої особи, відповідно і припинено право користування земельною ділянкою на підставі договору оренди. Тому інформація, зазначена у п.11-1 декларації щодо користування [PERSON] земельною ділянкою на підставі договору оренди, є також недостовірною. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала, покликаючись на норми Цивільного кодексу України, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений постановою КМ України від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок № 461), зазначила, що в супереч таким вимогам Інспекцією ДАБК було зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 12.12.2013 року №РВ143133460856 щодо будівництва складу - магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення та пояснив, що дійсно 12.12.2013 року Інспекцією ДАБК зареєстровано декларацію про готовність об'єкту до експлуатації за № РВ143133460856. Після надходження декларації до Інспекції, працівником відділу дозвільних процедур було перевірено повноту даних та, як того вимагає п.20 Порядку №461, (інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію), було вчинено дії щодо її реєстрації. Крім того, Порядком №461 визначено виключні підстави для повернення декларації про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, а саме: у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог. [PERSON] була подана зазначена декларація у відповідності до Порядку №461. Повнота інформації та даних, що мають бути наявними для реєстрації такої, відповідали встановленим вимогам. За таких обставин у відповідача були відсутні правові підстави для повернення декларації про готовність до експлуатації об'єкта - будівництво складу-магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], на доопрацювання. Крім того, встановлення недостовірної інформації в декларації про готовність об'єкту до експлуатації можливо лише під час проведення позапланової перевірки будівництва. Згідно з Порядком №461 для реєстрації передбачено подання лише двох примірників заповненої декларації, без надання документів, інформація про які вноситься до декларації. При цьому замовник несе відповідальність за достовірність внесених до декларації даних. В період будівництва об'єкту - складу-магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], Інспекцією ДАБК перевірок не проводилося, оскільки перевірки проводяться за наявності підстав, що визначені Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМ України від 23.05.2011 року №553. З урахуванням вищенаведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю. Представник третьої особи на стороні відповідача - [PERSON] підтримав позицію представника Інспекції ДАБК та додатково пояснив, що дії відповідача щодо реєстрації декларації від 12.12.2013 року №РВ143133460856 про готовність об'єкта до експлуатації щодо будівництва склад - магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], відповідають вимогам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін та третьої особи, показання свідка, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи наступне. Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20 травня 1999 року № 687-ХІV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Відповідно до частини другої вказаної статті, державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю). Згідно з пунктом 3 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 439 від 08 квітня 2011 року, основними завданнями даного органу є здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань та виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури. Відповідно до пункту 1 Положення про Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області, затвердженого наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 22 від 02 червня 2011 року, Інспекція ДАБК у Рівненській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Пунктом 4 Положення про Інспекцію ДАБК у Рівненській області встановлено, що Інспекція відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються при будівництві об'єктів, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам (рішенням); своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації, здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Наведена вище норма дублюється в підпунктах 9, 10 пункту 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439 від 08 червня 2011 року. Згідно ч.1 ст.39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Таким підзаконним актом є Постанова Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів». У відповідності до п.18 зазначеного вище Порядку № 461 замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1. У разі подання декларації до дозвільного центру він передає її Інспекції не пізніше наступного робочого дня. Один примірник декларації після проведення реєстрації повертається замовнику, а другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації (п.19 Порядку). Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання (надходження) до неї декларації повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію (п.20 Порядку). У разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації (п.21 Порядку). Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією ДАБК 12.12.2013 року за №РВ 143133460856 зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - будівництво склад магазину з пунктом обслуговування автомобілів, та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS] (а.с.9-14). В судовому засіданні були досліджені надані представником третьої особи документи, що підтверджують інформацію, внесену до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме: - проектну документацію на будівництво склад-магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу на [ADDRESS], розроблену Приватним підприємством - фірма «Полісся-Експерт» код ЄДРПОУ 31580682, з якої вбачається, що головним архітектором проекту є Чоповська Лариса Святославівна, діє на підставі наказу від 23.04.2013 року №13-207; - техніко-економічні показники об'єкту та його опис, що внесені до декларації відповідають даним згідно проектної документації; - містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки від 19.04.2013 року №01-М/50; - лист замовника про затвердження проекту від 10.06.2013 року; - договір на здійснення технічного нагляду, - наказ №14/6від 13.06.2013 року про визначення особи, що здійснюватиме такий нагляд; - наказ від 17.07.2013 року №1, що визначає відповідальним виконавцем робіт [PERSON]; - договір оренди землі від 21.02.2007 року зареєстрований у Рівненській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України». Під час дослідження договору оренди землі, представники позивача та третьої особи не заперечували, що запис у Державному реєстрі земель від 15.03.2007 року №040758300020 щодо користування [PERSON] земельною ділянкою на підставі даного договору не скасовано. Крім того, як встановлено з пояснень вказаних представників, на даний час в провадження Господарського суду Рівненської області існує спір щодо припинення землекористування, передбаченого договором від 21.02.2007 року. У п.10 спірної Декларації внесено відомості про початок будівництва на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт щодо даного об'єкту, зареєстрованої Інспекцією ДАБК 02.07.2013 року №РВ 083131830641 (а.с.66-69). У відповідності до ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, відтак ця норма законодавства перед початком будівництва [PERSON] була дотримана. У ході допиту в судовому засіданні в якості свідка інженер КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] пояснила, в січні 2014 року [PERSON] зверталася з замовленням щодо проведення інвентаризації нерухомого майна на земельній ділянці на [ADDRESS]. Аналіз матеріалів інвентаризації вказує, що на даній земельній ділянці було розміщено збірно-розбірна будівля складу, матеріал - каркас з металоколон (забетонованих), обшитий металопрофілем. Пояснила, що такий об'єкт є капітальним і право власності на нього підлягає реєстрації у встановлено законом порядку. Водночас, свідок надала матеріали інвентаризації 2011 року, з яких вбачається, що проводиться будівництво складу «літ. Г», що не передбачено генпланом забудови, та вказала, що будівля станом на 2011 рік та на 2014 рік перебувала в однаковому стані. Аналіз ухвали Здолбунівського районного суду Рівневненської області від 02.09.2011 року у справі №2-982/08 не підтверджує доводів позивача про набуття на підставі останнього права власності на таку збірно-розбірну будівлю. Таким чином, судом встановлено, що відсутні будь-які дані щодо реєстрації за позивачем права власності як на збірно-розбірну будівлю так і на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] станом на 2011 рік та на даний час. Слід наголосити, що у відповідності до п.1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Мінрегіону від 16.06.2011 року №45, об'єкт будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Як уже зазначалося, згідно вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI та Порядку №461 закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію шляхом подання замовником декларації для реєстрації. За наведених підстав суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо реєстрації декларації від 12.12.2013 року №РВ143133460856 про готовність до експлуатації об'єкта - будівництво склад-магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], відповідають вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI та Порядку №461, інформація, зазначена у декларації, підтверджена наданими у судове засіданні документами, а відтак підстав для визнання протиправними цих дій Інспекції ДАБК та скасування реєстрації декларації суд не вбачає. Крім того, суд наголошує, що позивач не довела факту порушення діями Інспекції щодо реєстрації зазначеної декларації своїх прав, оскільки, як вже зазначалось вище, у [PERSON] на даний час відсутні зареєстровані в установленому порядку права як на земельну ділянку, так і на об'єкт будівництва - склад - магазин з пунктом обслуговування автомобілів та навіс за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За наведених вище обставин суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами повністю довів правомірність дій щодо реєстрації декларації від 12.12.2013 року №РВ143133460856 про готовність до експлуатації об'єкта - будівництво склад-магазину з пунктом обслуговування автомобілів та навісу, перша черга будівництва (навісу) за адресою [ADDRESS], у той час як позивач не довів обґрунтованості позову. За наведених підстав у задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю. Відповідно до вимог ч.2 ст. 94 КАС України судові витрати не присуджуються.

Результат розгляду: denied