Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в період з серпня 2005 року по липень 2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склались, вони шлюб розірвали, а донька після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. Між нею з та відповідачем існують неприязні відносини, де відповідач влаштовує з нею сварки та скандали у присутності дитини, а 05.05.2013 року побив її також у присутності їх малолітньої доньки. Будучи свідком такої події дитина отримала тяжкий психологічний стрес. Вона неодноразово зверталась у правоохоронні органи з приводу неналежної поведінки відповідача щодо неї, а 06.06.2013 року його засуджено за вчинення злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України. Вказана поведінка відповідача спричинила їхній малолітній донці тяжку психологічну травму. При зустрічі з батьком дитина хвилюється, виявляє страх, плаче, відмовляється залишатись з ним на одинці. Відповідач вимагає від неї грошей за те, щоб залишити їх з дитиною у спокої, погрожує відібрати дитину та зловживаючи своїми батьківськими правами вимагає особистого спілкування з дитиною. Так, за зверненням [PERSON] виконком Коломийської міської ради видав Рішення № 109 від 25.06.2013 року, яким встановив йому дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою. Вказаним рішенням також передбачено, що у разі неможливості виконання рішення батьки зобов'язані повідомити одне одного про наявність таких підстав. На виконання даного пункту вона повідомила відповідача, що у зв'язку із тяжкою психологічною травмою, яку дитина одержала внаслідок його неправомірної поведінки, дитина боїться його та не бажає бачитись з ним. Крім того вона пояснила відповідачу, що здійснення його батьківського права на спілкування з дитиною суперечить її інтересам і завдає шкоду здоров'ю. Незважаючи на інтереси дитини відповідач наполягає на побаченнях з донькою або вимагає взамін грошей. З приводу недотримання графіку спілкування з дитиною передбачений оскаржуваним рішенням [PERSON] 28.08.2013 року звернувся до Коломийського виконкому. Оскільки, здійснення відповідачем своїх батьківських прав відносно їх малолітньої доньки суперечить її інтересам, негативно впливає на її нормальний розвиток та стан здоров'я то просить визнати протиправним та скасувати Рішення Коломийського виконавчого комітету Коломийської міської ради № 109 від 25.06.2013 року, яким передбачено графік участь відповідача у вихованні дитини та особисте спілкування батька з дитиною. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю і просить суд визнати протиправним та скасувати рішення виконкому щодо побачень [PERSON] з дитиною. Представник відповідача щодо позову заперечив та пояснив, що [PERSON] як батько має право на участь у вихованні доньки. Крім того, позивачка, на момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету не заперечувала щодо встановлення годин для спілкування батька з дитиною. Вважає, що рішення є законним, прийнятим з урахуванням інтересів дитини та думки обох батьків, а тому вважає, що позов не підлягає до задоволення. Третя особа, [PERSON] в судовому засіданні щодо позову заперечив, та пояснив, що він дійсно звернувся до виконкому Коломийської міської ради для встановлення годин побачення з донькою, оскільки позивачка перешкоджає його побаченням з дитиною та участю у її вихованні. Від липня 2013 року він жодного разу не бачився з донькою з вини позивачки, вважає, що це порушення його права к батька на участь у вихованні доньки та суперечить інтересам дитини, яка має право на спілкування з обома батьками. Суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК Україна мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 155 ч. 1,2 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно вимог ст. 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Так, ст. 159 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 10 Закону України "Про охорону дитинства" передбачає, що кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] перебували у шлюбі, від якогоу них народилась донька [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з матір'ю. Між сторонами існують неприязні відносини, на ґрунті яких між ними часто виникають конфліктні ситуації. Позивачка вважає, що спілкування батька з дитиною негативно впливає на моральний стан доньки та суперечить її інтересам, з цих підстав вона забороняє [PERSON] бачитись з донькою. За зверненням [PERSON] виконком Коломийської міської ради видав Рішення № 109 від 25.06.2013 року встановив йому дні та години для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою. Вказаним рішенням також передбачено, що у разі неможливості виконання рішення батьки зобов'язані повідомити одне одного про наявність таких підстав.

Результат розгляду: denied