Рішення адміністративного суду від 2014-01-24 00:00:00+02

Сарненська об'єднана державна інспекція Головного управління Міндоходів у Рівненській області звернулася в суд з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкової заборгованості в сумі 117679,38 грн. Позивач участь представника в судовому засіданні не забезпечив, подав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав. Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не прибув, На адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, надсилались копії ухвал про відкриття провадження та призначення справи до судового розгляду, а також повідомлення-виклик до суду. Однак, конверт повернувся з відміткою поштового відділення про відсутність фізичної особи-підприємця за такою адресою. Відповідно до частини четвертої статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце судового розгляду належним чином. Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується. Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець, і як платник податків з 12.10.2006 року перебував на обліку у ДПІ у Рокитнівському районі за №29-615/154. Дані обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: свідоцтвом про Державну реєстрацію фізичної особи - підприємця серії [NUMBER] виданого Рокитнівською районною державною адміністрацією 11.10.2006 року (а.с.8) та довідками з ЄДР (а.с.5-7), якими підтверджується правовий статус відповідача, як фізичної особи-підприємця і його зареєстроване місцезнаходження, копією довідки про взяття на облік платника податків (а.с.9). На підставі повідомлення ПАТ "Приватбанк" м.Дніпропетровськ про несвоєчасне надходження валютної виручки по імпортному контракту №2/2012 від 16.01.2012 року, направлення №106 від 08.07.2013 року та наказу №53 від 08.07.2013 року Сарненської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Рівненській області, головним державним ревізором-інспектором відділу податкового аудиту Лящуком О.С. проведена позапланова виїзна документальна перевірка відповідача з питань дотримання вимог валютного законодавства по імпортному контракту №2/2012 від 16.01.2012 року та експортному контракту №01 від 20.08.2011 року. Під час перевірки було ревізовано, як умови контрактів, так і дані про їх виконання (а.с.16-17). За результатами перевірки складено акт №401/22/[NUMBER] від 22.07.2013 року (а.с.13-16), яким зафіксовано: - порушення статей 1, 2, 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року, а саме: по імпортному контракту №2/2012 від 16.01.2012 року, де відповідачем здійснено попередню оплату в сумі 9950 Євро фірмі-нерезиденту Grzegorz Juszko OPAL (Польща), товар в рамках граничних термінів - 22.07.2012 року не надійшов; по експортному контракту №01 від 20.08.2011 року, де відповідачем здійснено імпорт товару на загальну суму 34429 Євро, фірмою-нерезидентом DEM F.H.U. DARIUSZ MANNISCHEFF FIRMA його оплату проведено із порушенням граничних термінів розрахунків; - порушення пункту 1 статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 року, частини 4 пункту 1 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо повернення в Україну валютних цінностей, що незаконно знаходяться за її межами" №319/94 від 18.06.1994 року, а саме: неподання декларації про валютні цінності за перший, третій, четвертий квартал 2012 року та перший квартал 2013 року. На підставі Акту перевірки позивачем винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №0000852200 від 10.09.2013 року, згідно якого відповідачу нарахована пеня за порушення у сфері зовнішньоекономічній діяльності в сумі 116999,38 грн. (а.с.11) та №0000872200 від 10.09.2013 року, згідно якого відповідачу нарахована штрафна санкція за несвоєчасне подання декларацій в розмірі 680,00 грн.(а.с.10). В силу вимог статі 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року, виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. А відповідно до вимог статті 2 цього Закону, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" №185/94-ВР від 23.09.1994 року встановлено, що порушення резидентами строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України. Частина 5 вказаної статті Закону визначає право органів доходів і зборів за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею. Відповідно до статті 9 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 року, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України. Пунктом 2.7 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою НБУ №49 від 08.02.2000 року, встановлено, що за порушення строків декларування накладається штраф в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період. А пунктом 31 вказаного Положення визначено право державних податкових органів застосовувати вказані фінансові (штрафні) санкції. Враховуючи наведене, а також ту обставину, що позивачем було встановлено факти порушення відповідачем вимог законодавства у вигляді несвоєчасного подання декларації про валютні цінності та у вигляді порушення термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями, суд приходить до висновку, що рішення про нарахування пені та штрафних (фінансових) №0000852200 та №0000872200 від 10.09.2013 року прийняті позивачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством. Відповідно до вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Оскільки доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку не надано, а за даними ЄДРСР, фізична особа - підприємець [PERSON] з позовом про скасування вказаних рішень до Рівненського окружного адміністративного суду не звертався, грошове зобов'язання зі сплати пені та штрафних санкцій, визначене вказаними рішеннями, набуло статусу узгодженого і підлягало сплаті в бюджет. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання, є податковим боргом. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Сарненська ОДПІ 22.10.2013 року виставила платнику податків податкову вимогу №671-17 на загальну суму податкового боргу 117679,38 грн. (а.с.20). За даними ЄДРСР вказана вимога в судовому порядку не оскаржувалась. Станом на день розгляду справи у суді заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджено зворотнім боком облікової картки платника податків (а.с.23). У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Водночас, частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать і органи доходів і зборів) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України, органу доходів і зборів надано право звернення до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі згідно частини четвертої статті 94 Кодексу адміністратив-ного судочинства України з відповідача не стягуються.

Результат розгляду: granted