Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

Як вбачається з позовної заяви та не заперечується сторонами, Державною фінансовою інспекцією України (далі - позивач) проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України за період з 01.01.2011 по 31.12.2012 року За результатами проведеної ревізії встановлено, що процедура конкурсних торгів на закупівлю послуг з видалення твердих відходів (проведення робіт із забезпечення екологічного безпечного збирання, перевезення зберігання оброблення та знешкодження непридатних до використання пестицидів) за кодом ДК 016-97-90.00.2 проведена із порушенням ст.. 29 Закону України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 №2289. Виявлені порушення при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти, які були допущені службовими (посадовими) особами. 11.10.2013 року Мінприроди було отримано запит від 11.10.2013р. б/н про надання інформації про надання інформації щодо дати і місця народження, місця проживання, місця реєстрації, сімейного стану, осіб, які перебувають на утриманні, фактів наявності малолітніх дітей, притягнення до адміністративної відповідальності протягом року, довідок про розмір заробітної плати протягом останніх шести місяців та середньомісячної заробітної плати осіб, які підлягають притягненню до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про державні закупівлі, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В даному запиті позивач просив відповідача надати завірені копії всіх сторінок паспорта [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]; довідку про середньомісячну заробітну плату за останні 6 місяців зазначених працівників виконавчої дирекції Фонду; довідки по кожному окремому зазначеному вище працівнику щодо й сімейного стану, наявності на утриманні дітей, прописки та фактичного місця проживання, відомостей про притягнення чи не притягнення до адміністрацій відповідальності; завірені копії наказів про звільнення [PERSON], [PERSON], [PERSON] Міністерство екології та природних ресурсів України листом від 11.11.2013 було відмовлено Держфінінспекції України у наданні зазначених персональних даних, з проханням надати інформацію про правомірність запиту щодо надання доступу до персональних даних вказаних осіб. Суд погоджується з позицією відповідача, виходячи з такого. Пунктом 5 частини четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юридичні та фізичні особи, що не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами у справах за позовами суб'єктів владних повноважень, крім випадків прямо передбачених в частині четвертій статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до пункту п'ятого частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Таким чином, звернення суб'єкта владних повноважень з адміністративним позовом до фізичних чи юридичних осіб можливе лише у випадках, коли це прямо передбачено законом. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державна фінансова інспекція України є органом державної влади і, відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Закону України " Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні". Право звернення органів фінансової інспекції до суду передбачено п. 10 статті 10 Закону України " Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно якої органи державного фінансового контролю мають право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. У відповідності до ст. 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи. Статтею 10 цього ж Закону визначено права, якими наділено позивача для здійснення своїх повноважень, в тому числі і право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. З аналізу наведених норм вбачається, що фактично позивач вправі звертатись до адміністративного суду із позовом в інтересах держави до підконтрольної установи з вимогою виконання щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Натомість, позивачем подано позов про зобов'язання надати інформацію про фізичних осіб, чого вищезазначеним законодавством не передбачено. Крім того, суд вважає, що позивачем подано позов про зобов'язання надати інформацію про фізичних осіб, яка могла бути наявна у відповідача у зв'язку з наявністю трудових відносин з фізичними особами, а не у зв'язку з виконанням відповідачем певних функцій чи повноважень. Такі функції та повноваження, зокрема, щодо доходів громадян, їх сімейного стану та місця реєстрації мають, відповідно до Законів України, органи Державної податкової служби України, органи реєстрації актів цивільного стану та Державної міграційної служби, які є розпорядниками інформації та мають право надання персональних даних у випадку наявності передбачених законодавством підстав. Відповідно до статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Отже, вищезазначена норма не передбачає зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення даних, витребовуваних позивачем у відповідача. При цьому з'ясування даних про особу правопорушника, згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, здійснюється на стадії розгляду справи про адміністративне правопорушення. Колегія суддів доходить висновків, що норми вищезазначеного кодексу не передбачають ні права позивача на витребовування інформації у відповідача, ні обов'язку відповідача цю інформацію надавати. Крім того, звернення позивача до суду з позовом про зобов'язання надати інформацію, яка не є необхідною для складання протоколу про адміністративне правопорушення, до особи, яка не зобов'язана таку інформацію надавати, призводить до спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Результат розгляду: denied