Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя, Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Центральної районної ради м. Сімферополя про визнання незаконними та протиправними дій щодо притягнення його до адміністративної відповідальності; визнання незаконним та скасування рішення про притягнення до адміністративній відповідальності, визнання протиправними дій та бездіяльності адміністративної комісії з винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови від 18.12.1013 року №237. Свою заяву мотивує тим, що рішенням Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя від 16.01.2014 року №6 було залишено без змін постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Центральної районної ради м. Сімферополя № 237 від 18.12.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за не укладення договору з підприємством «Чистий город» про вивіз ТПВ. Зазначене рішення мотивовано тим, що рішенням Сімферопольської міської ради №168 від 30.06.2011 року покладено обов'язок по укладанню договору на осіб, які надають послуги громадянам, однак в цьому рішенні не зазначено, що цей факт тягне за собою адміністративну відповідальність. Не передбачений такий обов'язок і Законом України «Про відходи». В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ним порушено п.4.1.1 Правил благоустрою м. Сімферополя, прийнятих сесією Сімферопольської міської ради від 30.06.2011 року № 168, що виразилося у відсутності у нього договору на вивезення ТПВ. Вважає, що притягуючи його до адміністративної відповідальності, відповідачі порушили вимоги ст. ст. 3,8, 19,21,22, 58 Конституції України, вимоги КУпАП, ст.ст. 6, 627, 638, 641, 643 Цивільного кодексу Украйни, ст. 42 Закону України «Про відходи» №187/98-ВР, ст. 15,19 Закону України «Про охорону навколишнього середовища» № 1264-XII, ст.ст. 7, 13, 19, 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». На підставі наведеного позивач просить визнати незаконними і протиправними дії Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя від 16.01.2014 року № 6 про притягнення його до адміністративної відповідальності за неукладення договору на вивіз ТПВ, як не передбаченому ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», як адміністративне правопорушення, визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя від 16.01.2014 року № 6 про притягнення його до адміністративної відповідальності за неукладення договору на вивіз ТПВ, як не передбаченого Законами України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про відходи», як адміністративне правопорушення, визнати протиправними дії та бездіяльність адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Центральної районної ради м. Сімферополя з винесення 18.12.2013 року постанови №237 про притягнення його до адміністративної відповідальності; скасувати, як незаконну постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Центральної районної ради м. Сімферополя, винесену 18.12.2013 року №237 та стягнути судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити з вищевикладених підстав та пояснив, що він займається мережевим маркетингом, тобто надає послуги населенню, однак, сміття у нього немає, у зв'язку з чим вважає, що він не повинен укладати договір з вивезення ТПВ. Також, він в повному обсязі сплачує комунальні послуги за квратиру. Представник відповідача Крилов К.П. у судому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що рішенням Сімферопольської міської ради від 30.06.2011 року №168 затверджені «Правила благоустрою м. Сімферополя». Пунктом 4.1.1. Правил благоустрою встановлено, що всі підприємства, установи, організації, орендарі та приватні особи, які займаються наданням послуг населенню на території міста, зобов'язані укласти договори на вивезення ТПВ за планово-регулярною схемою зі спеціалізованим підприємством. Як пояснив на засіданні адміністративної комісії [PERSON] в квартирі [ADDRESS] він оказував послуги населенню по розповсюдженню косметики. Відповідно на позивача, як на особу, яка надає послуги населенню за правилами благоустрою покладено зобов'язання по укладанню договору на вивіз ТПВ зі спеціалізованим підприємством. Рішення Сімферопольської міської ради від 30.06.2011 року №168 прийнято в межах повноважень та встановленому законом порядку. Дане рішення не скасовувалось та визнавалося недійсним, та є обов'язковим для виконання. Можливість виконавця послуг оскаржити в судовому порядку відмову споживача послуг від укладання договору не звільняє його від відповідальності за не виконання вимог нормативно - правових актів в сфері благоустрою. Порядок визначення виконавця послуг в житловому фонду затверджений наказом державної комісії України з питань житлово - комунального господарства №60 від 25.04.2005 року, цей порядок не регулює відносини зв'язані з укладанням договору на вивіз ТПВ. Позивач не відноситься до даної групи осіб. Враховуючи наведене, просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору від 18.05.2013 року користується квартирою [ADDRESS] 11.12.2013 року заступником начальника УЖКХ Центральної районної ради м. Сімферополя Загуменним І.О. складений протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким 11.12.2013 року о 11-15 годин виходом на місце за адресою: [ADDRESS] - офіс [INFO] ФЛП [PERSON] встановлено, що ФЛП [PERSON] порушив п.4.1.1 Правил благоустрою території м. Сімферополя, затверджених сесією Сімферопольської міської ради від 30.06.2011 року №168 (а.с.4) Постановою адміністративної комісії №237 від 18.12.2013 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 152 КУпАП, за порушення правил п. 4.1.11 Правил благоустрою території м. Сімферополя, прийнятих 19 сесією Сімферопольської міської ради 6 скликання 30.06.2011 року № 168, а саме за неукладення ним договору на вивіз ТПВ та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. (а.с.5) [PERSON] оскаржив зазначену постанову до Виконавчого комітету Центральної районної ради м. Сімферополя, який своїм рішенням від 16.01.2014 року № 6 скаргу [PERSON] на постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Центральної районної ради від 18.12.2013 року №237 - залишив без задоволення (а.с.13) Статтею 152 КУпАП передбачена відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів у вигляді штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Статтею 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачені повноваження органів місцевого самоврядування, зокрема, на затвердження Правил благоустрою територій населених пунктів. На виконання зазначених положень закону Сімферопольська міська рада прийняла 30.06.2011 року рішення № 168, яким затвердила Правила благоустрою території м. Сімферополя. Згідно з ч.1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані, зокрема, дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів Пунктом 4.1.1. правил благоустрою, затверджених рішенням Сімферопольської міської ради встановлено, що прибирання проїжджої частини вулиць та площ, проїздів, бульварів з удосконаленим покриттям, тротуарів, зелених зон здійснюють спеціалізовані підприємства у плановому порядку. Всі підприємства, установи, організації, орендарі та приватні особи, які займаються наданням послуг населенню на території міста, зобов'язані укласти договори на вивезення ТПВ за планово - регулярною системою і обладнати свої території і місця надання послуг контейнерним та майданчиками, ємностями для збору ТПВ та урнами для збирання випадкового сміття Згідно з ч.1,3 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом, зокрема, проведення перевірок території. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 42 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів. Посилання позивача на оплату комунальних послуг безпідставні, оскільки, як слідує з відповіді КП ЖЕО Центрального району м. Сімферополя ними не включена послуга з вивозу ТПВ до тарифу з експлуатаційних витрат (а.с.41). Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача спеціалізованим підприємством з вивезення ТПВ у даному випадку визначено підприємство «Чистий город». Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, суд вважає, що відповідачі при винесенні постанови та рішення діяли правомірно, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову [PERSON] немає.

Результат розгляду: denied