Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО СТРОЙ» з вимогою - стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО СТРОЙ» (ЄДРПОУ 32964826) в сумі 1191 грн. шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності на користь державного бюджету (р/р 33216812700003, одержувач: УК в АНД районі, м. Дніпропетровськ/АНД р-н/11021000, ОКПО - 37989300, КБК- 13050200). Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку з нарощуванням податкового боргу та відсутністю погашення самостійно задекларованих податкових зобов'язань, утворився зазначений податковий борг. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню. На адресу відповідача зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 04.02.2014р., судом було направлено копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та інформацію про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Проте, конверт повернувся з поштового відділення з відміткою від 21.02.2014 року «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням того, що копію ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі та інформацію про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі було направлено на адресу відповідача зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду справи. Згідно ч. 8 ст. 35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. У строк встановлений ч. 3 ст. 183-2 КАС України, заперечень проти позиву або заяви про визнання позову до суду відповідач не надав. Згідно пункту 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. В період з 11 березня 2014 року по 21 березня 2013 року на підставі Наказу № 16-з від 10.02.2013р. «Про направлення суддів на підготовку» Дніпропетровського окружного адміністративного суду, головуючий суддя Юрков Е.О. перебував на навчанні у Дніпропетровському регіональному відділенні Національної школи суддів України, в зв'язку з чим дата винесення постанови суду перенесена на 24.03.2013 року. Суд, дослідивши наявні в справі докази та оцінивши їх у сукупності вважає необхідним задовольнити позов повністю з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на податковому обліку в Державній податковій інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі за текстом - ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська) перебуває Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТО СТРОЙ» (далі за текстом - ТОВ «АВТО СТРОЙ» або відповідач) яке станом на 05.12.2013 року має податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1191,00 грн. Відповідно до вимог ст. 75 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Судом встановлено, що 21.12.2012 року фахівцем позивача в приміщенні ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток відповідача за звітний податковий період І квартал 2010року, півріччя 2010року, ІІ квартал 2010року, 2010рік, І квартал 2011року, ІІ квартал 2011року, ІІ-ІІІ квартали 2011року, ІІ-ІV квартали 2011року, І квартал 2012року, півріччя 2012 року та ІІІ квартали 2012року. Вказаною перевіркою встановлено порушення, а саме абз. «б» п.п. 4.1.4 п. 4.1 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п.16.4 ст. 16 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємства, платником податку на прибуток не подано: декларації з податку на прибуток підприємства за податковий період І квартал 2010року, півріччя 2010 року, ІІІ квартали 2010року та 2010рік. За неподання податкових декларацій у строки, визначені законодавством, або затримку відповідальність платника податку передбачена п.120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року № 2755-VІ. Також, встановлено, що в порушення п.п 49.18.2 п.49.18 ст 49 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року платником не подано декларації з податку на прибуток підприємства за податковий період І квартал 2011року, ІІ квартал 2011року, ІІ-ІІІ квартали 2011року, ІІ-ІV квартали 2011року, І квартал 2012року, півріччя 2012 року та ІІІ квартали 2012року. Відповідальність платника за порушення граничних строків подання податкової звітності з податку на прибуток передбачена п. 120.1 ст. 120 з урахуванням п.6 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010року № 2755-VІ. За результатами перевірки складено Акт №5467/15-1/32964826 від 21 грудня 2012року та винесене податкове повідомлення - рішення форми «Р» № 0003521501 від 21 грудня 2012року щодо збільшення грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 1191грн за платежем податок на прибуток приватних підприємств. 21 грудня 2012року фахівцями ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська складено довідку № 604/15-1/32964826 про неможливість вручення акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток про несвоєчасне подання та податкового повідомлення-рішення у зв'язку з відсутністю підприємства відповідача за місцезнаходженням. На момент подачі позовної заяви податкова заборгованість відповідача не скасована і не списана. Також, згідно вимог ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Так, в матеріалах справи міститься перша податкова вимога форми «Ю1» від 23 грудня 2009року №1/1652 на загальну суму податкового боргу 3058,42 грн., яка була направлена позивачем 28.12.2009р. рекомендованим листом про вручення поштового відправлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО СТРОЙ», та отримана представником відповідача Киреевим 06.01.2010р., про що свідчить підпис уповноваженої особи. Також, ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська на адресу відповідача рекомендованим листом про вручення поштового відправлення було направлено другу податкову вимогу форми «Ю2» №2/146 від 05.12.2010 року на загальну суму 12816,93 грн., проте вказана вимога повернута на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». 22 березня 2010 року фахівцем ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська складено Акт № 36/24-038 від 22.03.2010 року про неможливість вручення другої податкової вимоги від 05.02.2010р. №2/146. Згідно п. 6.2.4 ст. 6 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (який дія на момент виникнення спірних правовідносин) - у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення. Порядок встановлення дошок податкових повідомлень визначається центральним податковим органом. Податкові повідомлення або податкові вимоги, розміщені з порушенням правил, установлених цим підпунктом, вважаються такими, що не були врученими (надісланими) платнику податків. Так, на виконання вимог п. 6.2.4 ст. 6 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» другу податкову вимогу від 05.0210р. №2/146 розміщено на дошці податкових оголошень (повідомлень) ДПІ у АНД районі м. Дніпропетровська 22.03.2010р. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно із пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані сплачувати податків та збори в строки га розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) джерел самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу плата податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплаче сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Згідно п.87.2 ст.87 ПКУ джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених і Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. При несплаті зобов'язання у встановлений строк виникає податковий борг, який згідно пп.14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, становить сума грошового зобов'язання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. (Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (п. 14.1.39). Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (пп.14.156)). Відповідно до вимог п.п.46.1, ст. 46 ПКУ - податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною. Згідно п.п. 49.18.1, 49.18.2. 49.18.3, 49.18.4, 49.18.5 п. 49.18, 49.19, 49.20 ст. 49 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу; календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року. Якщо податкова декларація за квартал, півріччя, три квартали або рік розраховується наростаючим підсумком на підставі показників базових податкових періодів, з яких складаються такі квартал, півріччя, три квартали або рік (без урахування авансових внесків), згідно з відповідним розділом цього Кодексу, зазначена податкова декларація подається у строки, визначені пунктом 49.18 цієї статті для такого базового звітного (податкового) періоду. Для цілей цього Кодексу під терміном «базовий звітний (податковий) період» слід розуміти перший звітний (податковий) період року, визначений відповідним розділом цього Кодексу. Якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Граничні строки подання податкової декларації можуть бути збільшені за правилами та на підставах, які передбачені цим Кодексом. Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Згідно з п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України - грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до вимог п.п. 20.1.4 та п.п.20.1.19 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Відповідно до п. 4 ч. І ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження. Згідно ч. 1 ст. 256 КАС України негайно також виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 183-2 цього Кодексу. Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, позов Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted