Рішення адміністративного суду від 2014-01-28 00:00:00+02

16 вересня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Сєвєродонецького міського управління юстиції в якому позивач просить скасувати, як незаконну, державну реєстрацію «Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ 34988646). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 30.05.2009 року позивач одержав Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №13036575 від 27.05.2009 р., яку виніс Головний державний виконавець Мордосова В.О. 11.06.2009 року [PERSON] одержав Постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №13036575 від 06.06.2009 року, яку виніс Головний державний виконавець Мордосова В.О. 15.08.2011 року державний виконавець Козлов В.М. виніс Постанову про арешт коштів боржника ВП №13036575. 26.08.2011 року позивач одержав Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №13036575 з супроводжуваним листом №24663 від 26.08.2011 р. про видачу цієї Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку виніс державний виконавець Кравець Ю.Г. Однак, особа з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області» (далі - особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ») не має правоздатності та дієздатності як юридична особа публічного права унітарної Республіки України, від імені якої 27.05.2009 р. і 03.06.2009 р., діяв Головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Мордосова В.О., 15.08.2011 р. державний виконавець Козлов та 29.11.2010 р. державний виконавець Кравець Ю.Г. Також «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не має правоздатності та дієздатності як юридична особа публічного права унітарної Республіки України, від імені якою датою 20 липня 2010 р. діяв старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Нуралін М.В. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №11638215 (Серія АЄ №758087) про Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області (далі - Витяг №11638215) є очевидним те, що вказана особа не є органами влади, а також те, що ця особа ніким не утворювались і її державна реєстрація має фіктивний характер. Витяг №11638215 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є належним документальним доказом, отриманим у встановленого законом порядку. Зокрема, згідно Витягу №11638215 особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» є приватною особою, у якої відсутня дата створення, відсутні її засновники. Також особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не має рішення компетентного органу про її утворення, та взагалі не має ніяких установчих документів. На думку позивача, вказане доводить ту обставину, що реєстрація особи з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» є фіктивною оскільки самого факту створення цієї особи не існує у дійсності. Ці обставини підтверджуються відсутністю відповідних документів, що підтверджуються відсутністю відповідних документів, що підтверджують факт їх створення, та відсутністю відомостей про ці події та документи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб підприємців. Як вбачається із змісту Витягу №11638215 станом на теперішній час у особи з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не існує розпорядчого акту або рішення засновників про їх утворення, дати їх утворення і їх засновники невідомі. Крім того особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не належать до сфери управління будь-якого державного органу влади, що підтверджується даними Витягу №11638215. Вищенаведене доводить наступне, що особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» є фіктивною особою і не належить до органів державної влади. Особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» є фіктивно зареєстрованими юридичними особами, які ніколи і ніким не утворювалась. Зокрема, згідно Витягу №11638215 особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» зареєстрована 05.04.2007 р. Як вбачається із Витягу №11638215 особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з прямим порушенням вимог ст.ст. 8, 24, 25, 27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» за відсутності розпорядчого акту про її утворення, що підтверджується змістом Витягу №11638215. Крім цього особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не має відповідним чином затвердженого положення, рішення про затвердження якого набрало б чинності. Станом на даний час особа з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» не має ні розпорядчого акту, ні положення, зареєстрованих у Єдиному державному реєстрі НПА. Враховуючи вищенаведене державна реєстрація особи з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ» здійснена незаконно попри очевидні підстави для відмови у реєстрації, тобто з порушенням вимог ст.ст. 8, 24, 25, 27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Вказані обставини є очевидними підставами для скасування державної реєстрації особи з назвою «ВДВС Сєвєродонецького МУЮ», як такої що не існує і не створювалось. На підставі викладеного позивач просить скасувати, як незаконну, державну реєстрацію «Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (Код ЄДРПОУ: 34988646). 24.12.2013 року позивач надав на адресу суду письмові пояснення в яких зазначив, що Наказ начальника Сєвєродонецького міського управління юстиції №25 від 20 березня 2007 року «Про затвердження положення про відділ Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції», Положення про відділ Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, Наказ Міністерства юстиції України №22/5 від 26 січня 2007 року «Про утворення відділів Державної виконавчої служби» (далі - Наказ № 22/5 від 26.01.2007р.), Наказ Міністерства юстиції України №37/5 від 05 лютого 2007 року «Про затвердження переліку відділів Державної виконавчої служби» (далі - Наказ № 37/5 від 05.02.2007р.) - дані документи не мають юридичної сили нормативно-правового акту оскільки не є чинними з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до чинних станом на 26.01.2007 р. та 05.04.2007 р. редакціях абз.3 п.8 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 1997 року N 1396/97 Нормативно-правові акти Міністерства підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до чинних станом на 26.01.2007 р. та 05.04.2007 р. редакціях абз.3 п.7 Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції затвердженого Наказ Міністерства юстиції України від 14.02.2007 N 47/5 (Зареєстровано в МЮУ 14 лютого 2007 р. за N 125/13392) Нормативно-правові акти управління юстиції підлягають державній реєстрації в порядку, установленому законодавством. Згідно п.1 Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідно до п.2 цього Указу у порядку, встановленому Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи та інтереси громадян або носять міжвідомчий характер, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. N 731( далі - Положення про державну реєстрацію НПА). Згідно з п. 3 Положення про державну реєстрацію НПА на державну реєстрацію подаються акти, що містять правові норми (правила поведінки), розраховані на невизначене коло осіб, підприємств, установ, організацій і неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами «Для службового користування», «Не для друку», «Таємно» та іншими, а також прийняті в порядку експерименту. Згідно з п. 4 Положення про державну реєстрацію НПА Державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт. Згідно п.5 Положення про державну реєстрацію НПА Наддержавну реєстрацію не подаються акти: б) дія яких вичерпується одноразовим застосуванням, крім актів про затвердження положень, інструкцій та інших, що містять правові норми; Згідно з п.3 Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92 Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Подані до суду копії Наказу № 25 від 20.03.2007 р., Наказу № 22/5 від 26.01.2007 р. та Наказу № 37/5 від 05.02.2007 р. не зареєстровані органами Міністерства юстиції України. Дані обставини відповідями з адміністратора реєстру нормативно-правових актів - Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», а саме: Лист №01-21/2714 від 19.07.2013р. Державного підприємству «Інформаційно-ресурсний центр», Лист №01-21/3600 від 16.09.2013р. Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» (копія листа №01-21/3600 від 16.09.2013р. Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» додається). Дані накази підлягали обов'язковій реєстрації у реєстрі нормативно-правових актів оскільки: Наказ № 25 від 20.03.2007 р. затверджено Положення про відділ Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції. Наказом №22/5 від 26.01.2007р. та Наказом № 37/5 від 05.02.2007 р. утворено відділи Державної виконавчої служби, що встановлює новий та змінює існуючий організаційно-правовий механізм їх реалізації. Таким чином Наказ № 25 від 20.03.2007 р., Наказ № 22/5 від 26.01.2007 р. та Наказ № 37/5 від 05.02.2007 р. є не чинним відповідно п.3 Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92 , а отже таких нормативне правових актів не існує. Згідно ч.3 ст.8 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» Установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом. Згідно ч.4 ст.8 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі, коли законом встановлено вимоги щодо реєстрації установчих документів, такі документи подаються з відміткою про їх реєстрацію в органі, визначеному законом. Наказ №25 від 20.03.2007р., Наказ №22/5 від 26.01.2007р., та Наказ №37/5 від 05.02.2007 р. не містять відмітки про їх реєстрацію органами Міністерства юстиції України у відповідності до Указу Президента України від 3 жовтня 1992 року N 493/92. Крім цього, згідно ч.5 ст.8 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» Установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками), що законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Підписи засновників часників) на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені. Наказ №25 від 20.03.2007р., Наказ 122/5 від 26.01.2007р., Наказ №37/5 від 05.02.2007 р. та Положенні про відділ Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції жодний підпис повідних осіб не посвідчений нотаріально. Отже документи подані для реєстрації особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ: №34988646) не відповідали вимогам ч.5 ст.8 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». З огляду на це, державна реєстрація юридичної особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ: №34988646) проведена на підставі нечинних документів, а отже є незаконною і підлягає скасуванню з огляду на вимоги ст. 8, 24, ч.1 ст.27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», як така що проведена без необхідних установчих документів. Крім цього документи матеріали справи свідчать про те, що державна реєстрація юридичної особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ: №34988646) взагалі не проводилась. Зокрема, до матеріалів справи Реєстраційна картка ФОРМИ №1 особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи. Реєстраційна картка ФОРМИ №1 особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом заснування нової юридичної особи затверджена Наказ Держпідприємництва 09.06.2004 N 67 ( реєстрація в Міністерстві юстиції України 30 червня 2004 р. за N 802/9401). Згідно чинної станом на 05.04.2007р. редакції ч.3 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». За відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи державний реєстратор повинен внести до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи ідентифікаційний юд відповідно до вимог Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та знести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей цієї реєстраційної картки. Крім цього, до Реєстраційної картки ФОРМИ №1 державним реєстратором мали бути внесені Дані про проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме номер та дата запису, серія та номер Свідоцтва про державну реєстрацію, Ідентифікаційний код юридичної особи, Прізвище ім'я та по батькові Державного реєстратора, місце проведення державної реєстрації юридичної особи, а також підпис державного реєстратора та особи , яка отримала Свідоцтво про державну реєстрацію та 1 примірник оригіналів установчих документів. Однак подана до суду Реєстраційна картка ФОРМИ №1 особи з назвою «Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» взагалі не містить всіх цих відомостей, що однозначно свідчить про те, що її державна реєстрація не проводилась взагалі і не видавалось свідоцтво про державну реєстрацію. На підстав викладеного, позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, пунктом четвертим позовних вимог позивач просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про час і місце розгляду судової справи з участю їх повноважних представників, для реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відділ Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, ідентифікаційний код юридичної особи 34988646, зареєстрований в якості юридичної особи виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області 05.04.2007 року за №1 383 102 0000 002076 на підтвердження чого видане свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №049488 (а.с.37). 27.05.2009 року головним державним виконавцем Мордасовою В.О. відносно позивача [PERSON] було відкрито виконавче провадження ВП №13036575 (а.с.9) 03.06.2009 року головним державним виконавцем Мордасовою В.О. відносно позивача [PERSON] було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №13036575 (а.с.10). 29.11.2010 року державним виконавцем Кравець Ю.Г. відносно позивача [PERSON] було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №13036575 (а.с.12). 15.08.2011 року державним виконавцем Серебренніковою О.О. відносно позивача [PERSON] було винесено постанову ВП №13036575 (а.с.11). Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства. Частинами 1 та 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією (254к/96-ВР ) чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У відповідності із частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Відповідно до пунктів 1 та 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, випливає, що фізична особа має право звернутися до адміністративного суду із позовом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, відповідно прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій щодо цієї фізичної особи. Отже, суд прийшов до висновку, що у позивача - [PERSON] відсутнє право на звернення до суду з вимогами про скасування, як незаконної, державної реєстрації «Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ 34988646). Крім того, суд вважає за потрібне зазначити, що позивачем не надано суду жодних доказів того, що свідчили б про наявність порушень його прав як фізичної особи з боку відповідача при створенні та реєстрації Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції. Таких порушень прав позивача не встановлено і у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи. Стосовно посилань позивача на те, що державними виконавцями Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції відносно нього були винесені постанови від 27.05.2009 року про відкриття виконавчого провадження ВП №13036575, від 03.06.2009 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №13036575, від 15.08.2011 року про арешт коштів боржника ВП №13036575 та від 29.11.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №13036575 при винесенні яких Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції нібито не мав правоздатності та дієздатності як юридична особа, суд вважає необхідним зазначити наступне. Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідно до частини 3 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби. Однак, при розгляді даної справи у межах заявлених позовних вимог судом не вирішується питання щодо правомірності винесення відповідачем постанов від 27.05.2009 року про відкриття виконавчого провадження ВП №13036575, від 03.06.2009 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №13036575, від 15.08.2011 року про арешт коштів боржника ВП №13036575 та від 29.11.2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №13036575 відносно позивача. При цьому вимоги позивача про скасування, як незаконної, державної реєстрації «Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції» (код ЄДРПОУ 34988646) не підлягають задоволенню через відсутність порушення його прав та інтересів саме державною реєстрацією Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, а обраний позивачами спосіб захисту не відповідає об'єкту порушеного права. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження», таким чином правовідносини, що виникають між учасниками виконавчого провадження, у даному випадку, що виникли між позивачами та державним виконавцем, регулюються зазначеним Законом. Отже, відсутність з боку відповідача порушень прав, свобод та інтересів позивача - [PERSON] при створенні та реєстрації Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції виключає можливість захисту судом порушеного права та, відповідно, прийняття судом рішення на користь позивача. За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову судові витрати позивачу у справі, який не є суб'єктом владних повноважень, не повертаються. На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 28 січня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 31 січня 2014 року, про що згідно вимог частини 2 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: denied