Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення податкового боргу по збору на розвиток виноградства, садівництва і хмелярства в розмірі 564,33 грн., мотивуючи тим, що відповідач є платником податків і зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-УІ (далі - ПК України). Однак всупереч вимог ПК України відповідач, станом на момент звернення до суду має заборгованість в сумі 564,33 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, що є підставою для стягнення в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України суд вжив всі належні заходи для повідомлення відповідача рекомендованим листом за адресою, вказаною в довідці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та в матеріалах справи. Відповідач заперечень проти позову або заяви про визнання позову, не надав. Про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів, поінформований. Оцінивши повідомлені позивачем обставини, за наявності достатніх підстав, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач як фізична особа-підприємець, 31.10.2008 зареєстрований Волочиською районною державною адміністрацією, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Стаття 67 Конституції України визначає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами. У відповідності з п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Дослідивши позовні вимоги суд встановив, що податковий борг по збору на розвиток виноградства, садівництва і хмелярства виник у зв'язку з несплатою відповідачем узгодженого податкового зобов'язання визначеного Хмельницькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області в податковому повідомленні-рішенні № 0046221701 від 12.09.2012 року та відсотками за користування розстроченням податкового боргу по Договору про розстрочення податкового боргу від 14.02.2012 року № 13. Відповідачем станом на 25 лютого 2014 року податковий борг не сплачено. Загальна сума заборгованості відповідача по збору на розвиток виноградства, садівництва і хмелярства з урахуванням переплати складає 564,33 грн. (474,34 грн. - недоїмка, 89,99 грн. - залишок несплаченої пені). Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога вважається врученою, якщо її надіслано листом з повідомленням про вручення. На виконання вимог ст. 59 ПК України відповідачу рекомендованим листом направлено податкову вимогу від 14.06.2011 № 513, яка відповідачем отримана 04.07.2011 року, однак борг не сплачено. Відповідно до п. 41.5 ст. 41 ПК України органом стягнення є виключно органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи державної податкової служби. З огляду на встановлене, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню. При цьому згідно з п. 8 ч. 6 ст. 183-2 та ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження. Враховуючи викладене та

Результат розгляду: granted