Рішення адміністративного суду від 2014-02-21 00:00:00+02

Відповідач - публічне акціонерне товариство «Донецький завод «Продмаш» є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за кодом 14308960. Відповідач є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зареєстрований та обліковується в Управлінні Пенсійного фонду України в Петровському районі м. Донецька. Позивачем на адресу відповідача направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за листопад та грудень 2013 року (арк. справи 11, 12, 24, 25). В направлених розрахунках позивачем визначені до відшкодування фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій особам, що працювали на підприємстві відповідача в загальній сумі 22 656,76 грн., у т. ч. за листопад 2013 року в сумі 11 274,97 грн. ([PERSON]- 1260,20 грн., [PERSON] - 1 080,01 грн.), за грудень 2013 року в сумі 11381,79 грн. ([PERSON]- 1260,20 грн., [PERSON] - 1 135,01 грн.). Наведені розрахунки отримані відповідачем (арк. справи 9, 10). Згідно даних наявної в матеріалах справи картки особового рахунку відповідач має заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за листопад та грудень 2013 року в загальній сумі 22 656,76 грн. (арк. справи 8). Стосовно наявності правових підстав для стягнення в судовому порядку з відповідача суми заборгованості відповідача з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суд зазначає наступне. Правовідносини, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються перехідними положеннями Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення" та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі - Інструкція), норми яких в цій частині Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не змінювалися. Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон N 1058-IV) визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Згідно підпункту 6.1 Інструкції відшкодуванню у розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій підлягають витрати Пенсійного Фонду на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Відповідно до пункту 6.8 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного Фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Аналіз Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 6 Інструкції № 21-1 дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначені особам, відповідно до пунктів "б" -"з" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII (далі за текстом Закон № 1788-ХІІ) за списком № 2, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування цих витрат, понесених Пенсійним фондом України після 1 січня 2004 року, не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу (до чи після набрання чинності Законом № 1058-IV). Винятком із цього правила є лише відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, призначених з урахуванням вимог статті 14 Закону № 1788-ХІІ. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2012 року № 21-11а12, в якій зазначено, що підприємства та організації здійснюють покриття фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII, оскільки з лютого 2000 року Законом України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 400/97-ВР) зазначені витрати визначено як об'єкт оподаткування збором на обов'язкове державне пенсійне забезпечення до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону № 1788-XII(абзац четвертий пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР) зі ставкою збору у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування. Відповідно до частини 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Враховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність в відповідача обов'язку відшкодовувати на користь органів Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на вирлату та доставку пільгових пенсій. Як вбачається з матеріалів справи, пред'явлена відповідачем до відшкодування сума витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за віком за листопад - грудень 2013 року включає витрати на виплату та доставку пільгових пенсій [PERSON] та [PERSON] в сумі 4 735,42 грн. Згідно наявних в матеріалах справи документів [PERSON], [INFO], призначено пенсію згідно протоколу від 19 квітня 2008 року, [PERSON], [INFO], признано пенсію за віком згідно протоколу від 23 листопада 2009 року. З врахуванням статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції закону від 8 липня 2011 року № 3668-VІ, жінки, що народилися з 1 жовтня 1957 року по 30 вересня 1958 року мають право на пенсію за віком після досягнення ними віку 56 років 6 місяців. Отже, [PERSON] досягне пенсійного віку 20 липня 2014 року, а [PERSON] - 11 травня 2014 року, а тому відповідач має відшкодовувати здійсненні позивачем витрати на виплату пенсії за листопад та грудень 2013 року. Згідно з наявною у матеріалах справи картки особового рахунку загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, що підлягає відшкодуванню відповідачем за період з листопада 2013 року по грудень 2013 року за списком № 2 становить 22 656,76 грн. Заборгованість у сумі 22 656,76 грн. на час розгляду справи відповідачем не сплачена. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 22 656,76 грн. підлягають задоволенню. Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні. З огляду на зазначене на підставі положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від N 21-1 від 19 грудня 2003 року та

Результат розгляду: granted