Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

В поданому до суду 28.01.2014 року адміністративному позові позивач просить суд припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON], оскільки відповідач не подає до органів державної податкової інспекції податкових декларацій, передбачених чинним законодавством. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183-2 КАС України відповідачу було направлено ухвалу про відкриття скороченого провадження та запропоновано подати заперечення на позов, або заяву про визнання позову. Відповідач 14.02.2014 року отримав зазначену ухвалу і ознайомився з вимогами до розгляду справи у порядку скороченого провадження, заяву про визнання позову або заперечення на позов до суду не направив (а.с.18). Судом застосовано наступні положення законодавства до цих правовідносини. Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі Податковий кодекс) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Відповідно до п. 67.2 ст. 67 Податкового кодексу органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Відповідач зареєстрований реєстраційною службою Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області 02.04.2004 р., за адресою: [ADDRESS] та взятий на облік як платник податків до ДПІ у Глибоцькому районі 05.04.2004 року №100 (а.с.4-5,6,13-14). Згідно довідки ДПІ у Глибоцькому районі відповідач останню податкову звітність подав 09.02.2012 р. Заборгованість зі сплати податків і зборів у відповідача відсутня (а.с.7,8). Згідно довідки від 05.02.2014 р. №1171/9/240-03-10-00-13 стосовно відповідача не проводились позапланові перевірки з підстав неподання в установлений законом строк відповідачем податкових декларацій, розрахунків у відповідності до положень п.п.78.1.2 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (а.с.12). Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконує вимоги п.16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме: відповідач останню податкову звітність подав 09.02.2012 р. органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, що є підставою для припинення його підприємницької діяльності, тому позовні вимоги позивача є правомірними. Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та в той же день повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове рішення, про внесення такого запису. Таким чином суд вважає за доведені обставини на які посилається позивач, а адміністративний позов, як обґрунтований, підлягає задоволенню. Відповідно із вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted