Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

Між ТОВ «Оберон-Трейд» (Сторона В) та QINGDAO DOUBLESTAR TIRE INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай) (Сторона А) укладено контракт від 15.05.2013 №DS130515-1 (далі - Контракт №DS130515-1) про постачання товарів (автомобільних шин), номенклатура, кількість, асортимент та ціни яких визначаються у специфікаціях або рахунках, які є невід'ємними частинами даного Контракту. Згідно з пунктом 2.3 Контракту №DS130515-1, ціна включає в себе вартість упаковки і маркування, вартість відвантаження, вартість експортного митного оформлення та інших витрат, узгоджених сторонами. На виконання вимог контракту №DS130515-1 QINGDAO DOUBLESTAR TIRE INDUSTRIAL CO.,LTD (Китай) поставив на адресу позивача шини гумові пневматичні для вантажних автомобілів все сезонні з універсальним протектором, з камерою, нові. Судом встановлено, що з метою митного оформлення зазначеного товару, позивачем подано до митного органу митну декларацію №100250004/2013/410380. Митна вартість була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження митної вартості товару до митної декларації №100250004/2013/410380 позивач надав товаросупровідні документи на товар. Проте, митним органом при здійсненні аналізу наданих до митного оформлення позивачем документів, виявлено, що вони містять розбіжності, у зв'язку з чим декларанта було повідомлено про необхідність надання додаткових документів, які надані не були. За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості від 05.12.2013 №100250004/2013/600992/2, яким визначено митну вартість за резервним методом. В графі 33 вищезазначених рішень відповідача про коригування митної вартості вказано, що митна вартість визначена за резервним методом у зв'язку з неможливістю застосування попередніх п'яти методів визначення митної вартості. Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, а також положеннями Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування. Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу (частина 1); митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2). Статтею 57 глави 9 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 Митного кодексу України. Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Як визначено в частині 5 статті 58 Митного кодексу України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця. Згідно з частиною 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1). Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу (частина 2). За змістом частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості виходив з того, що подані документи містять розбіжності, а тому митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору. Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. В графі 33 «Обставини прийняття рішення та джерела, що використовувались митним органом для коригування митної вартості» зазначено, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у зв'язку з наступним: документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, а саме: відповідно до п. 3.1.1 Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 29.01.2013 №29/01/13-1 під час перевезення вантажу морським видом транспорту споживачем послуг морського перевезення є замовник (ТОВ «Оберон-Трейд»), який самостійно укладає договір морського перевезення вантажу з морським перевізником, однак договір морського перевезення вантажу до митного органу не надано; в Прайсі виробника від 30.06.2013 відсутній товар DSR 168 1100R20-18. Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу з урахуванням вимог статті 64 Митного кодексу України та базується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. МД від 22.10.2013 №100250000/2013/74616. Попередні методи не застосовані: за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються - відповідно до вимог частини 2 статті 58 Митного Кодексу України; методи за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари; методи на основі віднімання вартості, на основі додавання гості (обчислена вартість) - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості. В матеріалах справи наявна копія Договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 29.01.2013 №29/01/13-1 (далі - Договір №29/01/13-1), який укладено між ТОВ «Інтернешнл Карго Єйч.Ді» (Виконавець) та ТОВ «Оберон-Трейд» (Замовник) організації перевезення та експедиторського обслуговування вантажів Замовника. Відповідно до пункту 3.1.1 Договору №29/01/13-1 при морському перевезенні вантажу споживачем послуги морського перевезення є Замовник, тобто ТОВ «Оберон-Трейд», який самостійно укладає договір морського перевезення вантажу з морським перевізником та надає Виконавцю коносаменти, на підставі яких Виконавець здійснює внутрішньо портове експедирування. Цим же пунктом Договору №29/01/13-1 встановлено, що Виконавець зобов'язується перерахувати грошові кошти Замовника морському перевізнику, за надані ним послуги пов'язані з морським перевезенням вантажу. Виконавець виступає виключно як посередник, тобто транзитом перераховує грошові кошти Замовника, які належні перевізнику за послуги, надані морським перевізником. Таким чином, кошти за морське перевезення згідно умов Договору №29/01/13-1 морському перевізнику сплачує ТОВ "Інтернешнл Карго Єйч.Ді" шляхом транзитного перерахування коштів, отриманих від позивача. Проте, з матеріалів справи вбачається, що рахунок на оплату від 28.11.2013 №1525, якій містить деталізацію послуг позивачем не було надано до митного органу. Крім того, позивачем на вимогу митного органу про надання додаткових документів надано не всі витребувані документи. З огляду на викладене, митний орган обґрунтовано відмовив у митному оформленні товарів, задекларованих у митній декларації. Зі змісту оскарженого рішення вбачається, що основний метод визначення митної вартості товарів за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються не був застосований, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально. Метод 2-а не був застосований у зв'язку з відсутністю у митного органу даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод 2-6 не був застосований у зв'язку з відсутністю у митного органу даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Методи 2-в та 2-г не використані через відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару визначено із застосуванням резервного методу. Відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT), було здійснено послідовний перехід від 3 до останнього методу визначення митної вартості заявленого товару і застосований 6-й (резервний) метод. Згідно приписів даної статті митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Враховуючи, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, зокрема, щодо вартості транспортування товару, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення про визначення митної вартості товарів від 05.12.2013 №100250004/2013/600992/2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони у відповідності з ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied