Рішення адміністративного суду від 2014-03-20 00:00:00+02

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Територіальної державної інспекції з питань праці у місті Києві про визнання протиправним та скасування припису №26-10-28/75-28 від 27.01.2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач дійшов хибного висновку, що при звільненні працівника у зв'язку з скороченням штату, останньому не була виплачена вихідна допомога у розмірах, передбачених Галузевою угодою. Посилається на те, положення зазначеної Галузевої угоди є обов'язковими для сторін, які підписали цю угоду. Оскільки представники позивача не підписували зазначеної угоди, а позивач не є стороною Галузевої угоди, то відповідно, на нього не поширюються її положення. У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис Територіальної державної інспекції з питань праці у місті Києві №26-10-28/75-28 від 27.01.2014 року. Ухвалою суду від 04.02.2014 року відкрито провадження в адміністративній справі, справа призначена до судового розгляду на 17.02.2014 року. В судове засідання 17.02.2014 року відповідач не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, витребуваних судом доказів не надав. У зв'язку з неявкою відповідача та ненаданням останнім витребуваних судом доказів, розгляд справи відкладений на 05.03.2013 року. В судовому засіданні 05.03.2014 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав його необґрунтованості. Оскільки в судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, враховуючи відсутність необхідності заслухати пояснення свідка чи експерта, суд, в порядку ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне. 27.01.2014 року на підставі направлення на проведення перевірки № 77 від 20.01.2014 року Територіальною державною інспекцією праці у місті Києві проведено перевірку додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування. За результатами проведеної перевірки Територіальною державною інспекцією праці у місті Києві складено акт перевірки № 26-10-28/75 від 27.01.2014 року на підставі якого останнім винесено припис № 26-10-28/75-28 від 27.01.2014 року, яким приписано ПАТ "Укргазвидобування" дотримуватись вимог частини 4 статті 97 Кодексу законів про працю України та у строк до 27.02.2014 року з дня одержання припису письмово проінформувати про вжиті заходи та надати підтверджуючі матеріали щодо його виконання. Актом перевірки встановлено, що при звільненні працівника зі скороченням штату працівників (частина 1 статті 40 Кодексу законів про працю України) не була виплачена вихідна допомога у розмірах, передбачених пунктом 2.6 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки (далі - Галузева угода). Як вбачається з матеріалів справи, Галузева угода підписана між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України. Представник позивача в судовому засідання зазначив, що ПАТ "Укргазвидобування" участі в підписанні даної угоди не брало та відповідно до пункту 2.1, 2.4 та 2.6 статуту ПАТ "Укргазвидобування", товариство є окремою юридичною особою, яка має самостійний баланс, поточний, валютний та інші рахунки в банківський установах та яка не відповідає за зобов'язанням акціонерів. Відповідно до вимог статті 10 Кодексу законів про працю України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Статтею 18 Кодексу законів про працю України встановлено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов'язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Відповідно до частини 2 статті 97 Кодексу законів про працю України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Частиною 4 статті 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Так, відповідно до колективного договору на 2012-2014 року, укладеного між роботодавцем в особі керівника Дочірньої компанії "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз Україна" і працівниками Дочірньої компанії "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз Україна" в особі об'єднаного профкому ДК "Укргазвидобування", який зареєстровано УПСЗН Шевченківської РДА 27.12.2011 року за № 633. Відповідно до пункту 4.1 Колективного договору, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри всіх видів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, Генеральною та Галузевою угодами та в межах наявних коштів. Так, відповідно до пункту 2.6 Галузевої угоди, укладеної між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" і Профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки, передбачено, що працівникам, вивільнених у зв'язку з ліквідацією або реорганізацією підприємства, скороченням чисельності чи штату працівників, крім вихідної допомоги, передбаченої чинним законодавством, за рахунок коштів підприємства виплачується допомога, що встановлюється колективним договором, залежно від загального стажу роботи на підприємствах галузі, але не менше: жінкам зі стажем роботи: до 7 років-місячного середнього заробітку; від 7 до 12 років - двомісячного середнього заробітку; понад 12 років - тримісячного середнього заробітку. Чоловікам зі стажем роботи: до 10 років-місячного середнього заробітку; від 10 до 15 років - двомісячного середнього заробітку; понад 15 років - тримісячного середнього заробітку. Відповідно до змін внесених до колективного договору на 2012-2014 роки, які прийняті на спільному засіданні адміністрації ПАТ "Укргазвидобування" та об'єднаного профспілкового комітету "Укргазвидобування" 05.03.2013 року, відповідно до яких у зв'язку з реорганізацією ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз Україна", внесено зміни до тексту Колективного договору у відповідних відмінках наступні слова: "Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз Україна" на "Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування"; ДК "Укргазвидобування" на ПАТ "Укргазвидобування"; ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз Україна" на ПАТ "Укргазвидобування"; "Компанія" на "Товариство" "Директор" на "Голова Правління". Зміни до пункту 4.1 Колективного договору не вносились. Окрім того, відповідно до пункту 1.2 статуту ПАТ "Укргазвидобування", товариство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов'язків ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз Україна". Зазначеним спростовується доводи позивача про те, що положення галузевої угоди не є обов'язковими для позивача та на нього не поширюються. Відповідно до встановленого відповідачем порушення, виплата заробітної плати на наступний день після звільнення відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Так, перевіркою встановлено, що відповідно до наказу № 91-К від 25.11.2013 року [PERSON] звільнено з займаної посади у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу, пункт 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. Відповідно до розрахункового листка за листопад 2013 року, розрахунок з [PERSON] проведено не в день його звільнення 25.11.2013 року, а 26.11.2013 року та допомогу, передбачену вищевказаною угодою в день звільнення та на момент проведення перевірки не виплачено. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржуваний припис Територіальної державної інспекції з питань праці у місті Києві № 26-10-28/75-28 від 27.01.2014 року прийнятий відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та чинним законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надане, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а отже позовні вимоги про визнання протиправним та скасування зазначеного припису є безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Результат розгляду: denied