Рішення адміністративного суду від 2014-02-25 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання призначити пенсію із зниженням пенсійного віку, посилаючись на те, що Управління Пенсійного фонду України в м. Токмаку та Токмацькому районі протиправно та незаконно відмовило йому у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку. Позивач [PERSON] позов просить задовольнити, зобов`язати управління Пенсійного фонду призначити йому пенсію на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку на три роки, оскільки він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 16 червня 2010 року та постійно проживав і був зареєстрований за адресою: с. Малинівка Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь з травня 1981 року по 29 листопада 1986 року. Населений пункт с. Малинівка після аварії на ЧАЕС відноситься до зони з правом на відселення. Крім того, з 27.04.1981 року по 21.11.1986 року він працював у колгоспі ім. Карла Маркса, який знаходився на території Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь. Відповідно до п.2 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Таким чином, на думку позивача, він відпадає під дію ст.55 вказаного Закону. Крім того, [PERSON] просить стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Давлад С.А. в судовому засіданні позов не визнав та просив в позові відмовити посилаючись на те, що право на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку мають особи, які постійно проживали або постійно проживають, чи постійно працювали та додатково або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Однак [PERSON] станом на 01.01.1993 року 3 роки не прожив та не відпрацював. Суд, вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: ґ) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Судом встановлено, що [PERSON] є потерпілим від Чорнобильської катастрофи третьої категорії, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 16.06.2010 року. Відповідно до довідки Малиновського сільського виконавчого комітету Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь від 09.08.2007 року № 751, [PERSON] - [INFO], проживав та був прописаний за адресою: с. Малинівка Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь з травня 1981 року по 29 листопада 1986 року. Населений пункт с. Малинівка після аварії на ЧАЕС відноситься до зони з правом на відселення. Зазначений факт також підтверджується довідкою виконкому Малиновської сільської ради від 18.12.1992 року № 733, згідно якої [PERSON] дійсно проживав з дня аварії на Чорнобильській АЕС до 29.11.1986 року в с. Малинівка Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь. Як вбачається з трудової книжки [PERSON], з 27.04.1981 року по 21.11.1986 року, він працював у колгоспі ім. Карла Маркса, який знаходився на території Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь. Відповідно до направлення на переселення, виданого [PERSON], який проживав за адресою: с. Малинівка Лоївського району Гомельської області Республіки Білорусь, [PERSON] разом з родиною відселений по вільному виїзду в с. Таврія Токмацького району Запорізької області. Виїхав 29 листопада 1986 року. Таким чином, із вищевказаних документів вбачається, що позивач постійно проживав та працював у відповідній зоні з моменту аварії по листопад 1986 року. Позивач звертався до Управління Пенсійного фонду в м. Токмаку та Токмацькому районі Запорізької області, а також до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 3 роки на підставі п. 2 ст. 55 Закону, але йому було відмовлено, оскільки станом на на 01.01.1993 року він не прожив у зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки. Відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселеним за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років (зменшення віку - 3 роки). Крім того, згідно п.2 ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу, проживання або роботи в цей період. Таким чином, при визначенні права на пенсію осіб, що мають статус потерпілої особи, слід дотримуватися двох обов'язкових умов: 1) перевірити дотримання умови для застосування початкової величини зниження пенсійного віку (тобто це зниження застосовується лише при умові, що особа проживала (пропрацювала) на забрудненій території з 26.04.1986 року по 31.07.1986 року незалежно від тривалості цього періоду; 2) станом на 01.01.1993 року особа повинна прожити (відпрацювати) не менше 3 років. Згідно пояснень позивача та поданих ним документів, [PERSON] проживав в зоні гарантованого добровільного відселення з часу аварії 26.04.1986 року до 29.11.1986 року, тобто 7 місяців 3 дні. Станом на 01.01.1993 року [PERSON] не прожив в зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки, а тому, відповідно, і не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Результат розгляду: denied