Рішення адміністративного суду від 2014-01-09 00:00:00+02

Позивач - Правобережний районний центр зайнятості м. Запоріжжя (далі - позивач) - звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення суми виплаченої допомоги по безробіттю. Представником позивача до суду подано клопотання про зменшення позовних вимог у зв'язку з добровільною сплатою відповідачем заборгованості в сумі 250,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченої допомоги по безробіттю в розмірі 1178,42 грн. та розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши подані позивачем письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити повністю. При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] перебувала на обліку в Правобережному районному центру зайнятості м. Запоріжжя як така, що шукає роботу (а.с.10-11). Відповідач за період з 04.11.2011 року по 28.10.2012 року отримувала допомогу по безробіттю як застрахована особа без урахування страхового стажу (а.с.10-11). Позивачем проведено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, результати якого оформлено актом від 29.08.2013 №272 (а.с.16). В ході розслідування встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованою як безробітна, незаконно отримала допомогу по безробіттю в сумі 1678,42 грн. за період з 30.08.2012 по 28.10.2012, оскільки працювала на умовах трудової угоди у ПАТ "Запорізький кабельний завод". Судом встановлено, що відповідачу поштою було направлено листа від 12.09.2013 №01-30/2640 про повернення коштів (а.с.14) та копію наказу директора РЦЗ від 12.09.2013 №304-о (а.с.13). 18.09.2013 даний лист було отримано відповідачем особисто (а.с.15). Враховуючи, що відповідач частково сплатила суму заборгованості, заборгованість на дату розгляду справи становить 1178,42 грн. (що підтверджується заявою позивача про зменшення позовних вимог). Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 6.14 розділу 6 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 р. за № 915/5136 передбачено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів суду законність та обґрунтованість позовних вимог та вони підлягають задоволенню. Судові витрати, згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Результат розгляду: granted