Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України дано визначення суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України. Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999 року примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" від 24 березня 1998 року № 202 примусове виконання рішень покладено на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Таким чином, спір, який виник між сторонами по справі, є публічно-правовим, тому справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999 року державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999 року вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України № 606 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Таким чином, законодавцем встановлені певні обмеження повноважень державного виконавця, відповідно до яких всі рішення приймаються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України № 606, вони повинні бути законними, неупередженими та своєчасними, спосіб та порядок виконання рішення суду встановлюється не виконавцем, а саме рішенням суду, яке відображено у виконавчому документі, виконавчі дії не можуть порушувати права та законні інтереси громадян та юридичних осіб. Відповідно до ч.1, 2 ст. 25 Закону України № 606 державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. 16.11.2012 р. Сакським міськрайонним судом АР Крим виданий виконавчий лист за № 2а/117/201/2012 про зобов'язання Сакську міську раду прийняти рішення щодо реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою : [ADDRESS]. Постановою від 23.11.2012 р. ВП 35318645 Відділенням примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа за № 2а/117/201/2012 від 16.11.2012 р. За невиконання постанови від 23.11.2012 р. ВП 35318645 позивачем, Відділенням примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим винесено постанову від 24.01.2013 р. про накладення штрафу на Сакську міську раду в розмірі 850 грн. за невиконання рішення Сакського міськрайонного суду. На адресу відповідача був надісланий лист Сакської міської ради від 26.03.2013 р., згідно якому дана постанова була винесена двічі на розгляд пленарного засідання сесії Сакської міської ради 08.02.2013 р. та 15.03.2013 р., але рішення по даному питанню не прийнято. 24.10.2013 р. виконавчим комітетом Сакської міської ради було прийняте рішення № 688 «Про перереєстрації громадян в гуртожитку, розташованому за адресою: [ADDRESS]», згідно якому [PERSON] [INFO], складом сім'ї одна людина була виділена кімната [ADDRESS]. На підставі рішення № 688 [PERSON] видано ордер від 13.11.2013 р. за №121 серія Б на житлову площу в гуртожитку. 29.11.2013 р. відповідачем винесена постанова про накладання штрафу у розмірі 1 700 грн. за повторне невиконання рішення суду, незважаючи на вже застосовані санкції. Дана постанова була отримана позивачем 04.12.2013 р. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлені Законом України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року. Частиною 1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Відповідно до п. 8.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 у разі невиконання боржником рішення у встановлений державним виконавцем строк на боржника накладається штраф відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" та застосовуються інші заходи, передбачені цим Законом. На час застосування до Сакської міської ради відповідачем штрафу у розмірі 1700 грн. постановою від 29.11.2013 р. позивачем було виконано рішення суду, у звязку з чим відсутні правові підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду. Таким чином, з прийняттям рішення виконавчим комітетом Сакської міської ради від 24.10.2013 р. № 688 та видачею ордеру від 13.11.2013 р. № 121 серія Б. був виконаний виконавчий лист за № 2а/117/201/2012 від 16.11.2012 р., тому постанова від 29.11.2013 р. ВП № 35318645 Відділення примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в АР Крим про накладення штрафу в сумі 1700 грн. є протиправною, яку належить скасувати. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted