Рішення адміністративного суду від 2014-03-28 00:00:00+02

Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод 1-го Травня» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 115460,21 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач зобов'язаний вносити з коштів, призначених на оплату праці, плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій застрахованим особам, що зумовляється шкодою, заподіяною здоров'ю працівників шкідливими та важкими умовами праці. Відповідачем в терміни визначені законом та на момент розгляду справи не сплачено кошти, призначені на покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списками №1 та №2 призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року у розмірі 115460,21 грн., що і стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом. Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості не була погашена, не оскаржувалась, позивач в позовній заяви просив стягнути з відповідача заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення в сумі 115460,21 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується факсограмою, яка міститься в матеріалах справи. 27.03.2014 року засобами факсимільного зв'язку надав до суду клопотання, в якому просив провести засідання 28.03.2014 без участі представника управління, позовні вимоги підтримував повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується факсограмою, яка міститься в матеріалах справи. 24.03.2014 року та 26.03.2014 надав до суду клопотання, в яких просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Жодних заперечень проти позову чи доказів по справі не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Враховуючи вищевикладене суд вирішив розглянути справу у письмовому провадженні за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив. Правовідносини, що випливають з позовних вимог, регулюються вимогами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон №1058- ІV), Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» №400/97 від 26.06.1997 року, Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженої постановою правління ПФУ від 19 грудня 2003 року № 21-1 в редакції чинній на момент правовідносин, зазначених в позовній заяві. Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод 1-го Травня» (код ЄДРПОУ 00292853) зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є, зокрема суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.11.1991 № 1788-ХІ визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана стаття, крім визначення категорій працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Законом України "Про внесення змін до деяких законів України" від 17.02.2000 №1461-III порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено. А саме - норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", виключено та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", передбачено, що платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст.4 цього Закону, що визначається у відсотковому відношенні до об'єкта оподаткування, який передбачений ст.2 цього Закону. У відповідності до вимог Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, незалежно від форми власності, повинні сплачувати збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у 100 % розмірі від об'єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення". У відповідності до п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року (надалі Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Згідно пп.6.4 п.6 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Відповідно до пп.6.8 п.6 Інструкції підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Згідно з абз. 5 п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який з 01.01.2006 стосується і осіб, пенсії яким призначені відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має зворотну дію, врегульовано лише порядок виплати пенсій, а не змінено порядок відшкодування та не звільнено підприємства, зазначені у ст. 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій. Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тобто діяв зазначений вище порядок відшкодування. З огляду на викладені норми законодавства відповідач як платник збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов'язаний сплачувати Пенсійному фонду збір у 100 % розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача, у повному розмірі. Статтею 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01.01.92 р.) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством. З огляду на зазначене, право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має особа, яка набула необхідний стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах до 01.01.92 р. і після цієї дати не працювала на цих роботах. При цьому наявності атестації робочих місць не вимагається. Особі, яка до і після 01.01.92 р. працювали на роботах, передбачених Списками, пенсія призначається відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, (списки № 1 та № 2) затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.94 року, яка була чинна до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.03.2003 року "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах". У відповідності до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при розрахунку стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які діяли на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або по професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків. При цьому, відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, застосовуються Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.56 р. Особи, яким виплачену пільгову пенсію працювали у відповідача до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" та у період, коли цей Закон вже набрав чинності, тому органами Пенсійного Фонду пенсія призначена відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Таким чином, на відповідача покладено обов'язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. На виконання положень Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003 року Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області 25.02.2014 року разом з позовною заявою направило на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року, що підтверджується чеком про відправленні поштової кореспонденції на адресу відповідача та описом вкладеного, які містяться в матеріалах справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач має заборгованість перед Управлінням Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 призначених відповідно до п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року у розмірі 94515,23 грн. та по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 призначених відповідно до пп. «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року у розмірі 20944,98 грн. Заборгованість Публічного акціонерного товариства «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод 1-го Травня» підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року та довідкою про стан заборгованості по юридичній особі ПАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод 1-го Травня» від 26.03.2014 року №2670/02-14, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за січень, лютий 2014 року ПАТ «Верхньодніпровський ливарно-механічний завод 1-го Травня» не сплачувало кошти, призначені на покриття виплат на доставку пільгових пенсій за січень, лютий 2014 року за списком №1 у розмірі 94515,23 грн. та за списком №2 у розмірі 20944,98 грн., в результаті чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 115460,21 грн. В термін, визначений законом та станом на момент розгляду справи заборгованість до Управління Пенсійного фонду України у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області відповідачем погашена не була. Докази щодо її оскарження в матеріалах справи відсутні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми права суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted