Рішення адміністративного суду від 2014-02-05 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Свою позицію аргументує тим, що 09.11.2012 р. відповідач виніс постанову про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа від 03.11.2012 р. № 1-63/11 про конфіскацію ? частини належного на праві власності майна, однак не відправив її боржникові, копію вказаної постанови йому було вручено 13.08.2013 року. Також вважає, що винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження є неправомірними, оскільки виконавчий лист не відповідає вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: замість номера рішення, згідно з яким видано документ, вказано номер з реєстру судових справ, некоректно вказано ім'я стягувача - «Держава», а також не вказано рахунки стягувача та боржника, місцезнаходження майна боржника, те, що виконавчу дію слід здійснити щодо майна, належного на праві власності саме [PERSON] Також, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», позивачу не було надано строк для добровільного виконання рішення, а під час пред'явлення виконавчого документа до виконання разом з ним не подані копія опису майна чи довідка про те, що опис майна не проводився. П.4. резолютивної частини оскаржуваної постанови містить заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу, однак про жоден борг ані у виконавчому листі, ані в оскаржуваній постанові не йдеться. В період з 23.08.2013 року по 01.11.2013 року позивачем подавалися з порушенням підсудності скарги та позовна заява, що призвело до пропуску строку оскарження. З огляду на вище зазначене просить поновити строк подання позовної заяви, визнати неправомірною та скасувати постанову від 09.11.2012 р. про відкриття провадження з примусового виконання виконавчого листа від 03.11.2012 р. № 1-63/11 як таку, що винесена безпідставно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що позов є безпідставним, подав заперечення на позов та просить відмовити у його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2012 року державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Калуського міськрайонного управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №1-63/11, виданого 03.11.2012 року Калуським міськрайонний судом про конфіскацію ? частини належного на праві власності майна, належного [PERSON] (а.с.6). Крім того, ч.3 даної постанови накладено арешт на все майно, що належить боржнику, [PERSON]. Ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Позивач в позовній заяві зазначає, що у виконавчому документі некоректно вказано найменування стягувача - «Держава». Однак як випливає із положень ч.1 ст. 2 Цивільного кодексу України учасником цивільних відносин, поряд з іншими учасниками, виступає держава Україна. Суд також вважає, що позивачем ставляться безпідставні вимоги, щодо правильності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.16), оскільки постанова відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», винесена на підставі виконавчого листа, виданого 03.11.2013 року (а.с.35) по справі №1-63/11, вирок по якій набрав законної сили, в якій є постанова про арешт майна скаржника. Суд поновлює процесуальний строк звернення до суду, оскільки вважає, що він був пропущений позивачем з поважних причин. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied