Рішення адміністративного суду від 2014-04-01 00:00:00+03

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що вона [INFO]. [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Станом на день смерті чоловік позивачки отримував пенсію за віком, яка була призначена йому 10.03.2000 року. 06 квітня 2012 року у позивачки виникло право на пенсію. 09 квітня 2012 року вона подала заяву про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Заяву позивачка не писала, а тільки поставила свій підпис. Згідно розпорядження № 226 від 10.04.2012 року позивачу була призначена пенсія у зв'язку з втратою годувальника з 09.04.2014 року довічно в розмірі 3252,79 грн., виходячи з розміру пенсії за віком померлого чоловіка. Однак, з 01.03.2013 року позивачка стала отримувати пенсію у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 2102,04 грн., тобто в меншому розмірі. 14.06.2013 року з листа відповідача позивачу стало відомо, що вона 09 червня 2012 року одночасно із заявою про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника була під одним номером зареєстрована й її заява про призначення пенсії за віком. 18.09.2013 року позивачка отримала копії розпоряджень № 226 від 10.04.2012 року про призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та від 23.02.2013 року про проведення перерахунку цієї пенсії. Позивач вважає, що зазначені розпорядження були прийняті відповідачем із порушенням ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Позивачка вважає, що відповідачем до розпорядження № 226 від 10.04.2012 року повинні бути внесені зміни, а саме: в графі "вид перерахунку" повинно бути зазначено "призначення пенсії"; а розпорядження від 23.02.2013 року в частині перерахунку середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії за віком померлого годувальника скасоване. Позивач просить суд (з урахуванням уточнень) визнати дії УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області та розпорядження № 226 від 13.04.2012 року про призначення [PERSON] пенсії за віком неправомірними та скасувати його. Визнати дії УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області та розпорядження № 226 від 18.04.2012 року в частині визначення виду перерахунку неправомірними. Визнати дії УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області та розпорядження № 167282 від 23.02.2013 року про перерахунок через зміну надбавки неправомірним та скасувати його. Зобов'язати УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області внести зміни до розпорядження № 226 від 18.04.2012 року, а саме: в графі "вид перерахунку" слова "перерах. ч/з перех. з виду на вид» замінити на "призначення пенсії", визначити суму заборгованості із виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника, яка утворилася після внесення змін до розпорядження № 226 від 18.04.2012 року та скасування розпоряджень від 13.04.2012 року та від 23.02.2013 року, починаючи з 01.03.2013 року до прийняття рішення по справі, та надати довідку [PERSON]; виплатити [PERSON] заборгованість із виплати пенсії у зв'язку із втратою годувальника починаючи з 01.03.2013 року до прийняття рішення по справі. У судовому засіданні позивач, представник позивача надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили позов задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, додатково пояснили, що діяли в межах закону, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи судом фактично встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що позивач народилась [INFO]. 9.04.2012 року позивачем подано до УПФУ в м. Шахтарську та Шахтарському районі Донецької області дві заяви, одна з яких про призначення пенсії за віком, друга про переведення з одного виду пенсії на інший. Відповідно до протоколу № 226 від 13.04.2012 року позивачу була призначена пенсія за віком з 07.04.2012 року згідно із заявою позивача від 9.04.2012 року. Відповідно до розпорядження № 226 від 18.04.2012 року позивачу була призначена пенсія по втраті годувальника на підставі заяви позивача від 9.04.2012 року, та був зроблений перерахунок через перехід з виду на вид. Відповідно до розпорядження від 23.02.2013 року відповідачем був зроблений перерахунок пенсії позивача через зміну надбавки. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 ( далі - Закон № 1058) встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, в зв'язку з інвалідністю, в зв'язку з втратою годувальника) призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Згідно з ст. 36 Закону № 1058 право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би йому необхідний для призначення пенсії по 3 групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених в ч. 2 ст. 32 вказаного Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім'ї, зокрема, вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 вказаного Закону. Стаття 37 Закону № 1058 передбачає, що пенсія в зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірах: на одного непрацездатного члена родини - 50% пенсії за віком померлого годувальника; на двох і більше непрацездатних членів сім'ї - 100% пенсії за віком померлого годувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 вказаного Закону: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. Згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З огляду на вказані положенням діючого законодавства, суд вважає що відповідачем було порушено право позивача на вибір одного виду пенсії за її вибором. Відповідач при наявності двох заяв про призначення пенсії на власний розсуд, виходячи, на думку відповідача з того, що признана пенсії за віком буде більше вигідніша позивачу, протоколом № 226 від 13.04.2012 року призначив позивачу пенсію за віком з 07.04.2012 року згідно із заявою позивача від 9.04.2012 року. Тому за таких підстав суд не може погодитись з правомірністю протоколу № 226 від 13.04.2012 року про призначення позивачу пенсії за віком з 07.04.2012 року. Враховуючи вище викладене у відповідача не було підстав для ухвалення розпорядження № 226 від 18.04.2012 року про перерахунок позивачу пенсії через перехід з виду на вид на підставі заяви позивача від 9.04.2012 року. Суд погоджується з доводами представника позивача, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосуванню при обчисленні розміру нової пенсії підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який застосовувався при первісному призначенні пенсії відповідній особі. За правовою позицією Верховного Суду України цей показник є величиною незмінною і не підлягає коригуванню при наступних перерахунках пенсії. Колегія суддів вважає, що така позиція підлягає застосуванню і при обчисленні пенсії при переході з одного її виду на інший, оскільки такий перехід не є первісним призначенням пенсії. Оскільки при попередньому перерахунку пенсії позивачу застосовувався саме показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2001,20 грн.), то застосування відповідачем у 2013 році при переході позивача з пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік не відповідає вимогам Закону № 1058. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, порушене право позивача на вибір виду пенсії підлягає поновленню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted