Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Державна судова адміністрація України звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Хмельницького окружного адміністративного суду по адміністративній справі №2-а-5922/10/2270 за позовом [PERSON] до Апеляційного суду Хмельницької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними, спонукання до проведення перерахунку та виплати недоплаченої заробітної плати, матеріальної допомоги та щомісячного довічного грошового утримання. В обґрунтування позовних вимог заявник зазначає, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2011 року по адміністративній справі №2-а-7271/11/2670, якою скасовано постанову Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 березня 2005 року №865 "Про оплату праці суддів" є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома на час розгляду справи. Просить заяву задовольнити та скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2010 року. Сторони у судове засідання не з'явились, хоча були повідомлені належним чином, інформація про що знаходиться у матеріалах справи. 17.01.2014 р. від представника Державної судової адміністрації України надійшло клопотання про розгляд заяви за його відсутності, заяву підтримує у повному обсязі. В надісланому до суду клопотанні голова Апеляційного суду Хмельницької області спросив проводити засідання призначене без участі представника відповідача. Відповідно до ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе судовий розгляд зазначеної заяви здійснювати в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання по справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви Державної судової адміністрації України, враховуючи наступне. Суд встановив, що постановою від 18.10.2010 р. Хмельницький окружний адміністративний суду задоволив частково адміністративний позов [PERSON], визнав протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України та апеляційного суду Хмельницької області щодо неприйняття заходів з повного фінансування заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати [PERSON] за період з 19 серпня 2009 року по 29 вересня 2010 року, з розрахунку посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат; зобов'язав Державну судову адміністрацію України та апеляційний суд Хмельницької області провести перерахунок і виплату [PERSON] заробітної плати та матеріальної допомоги за період з 19 серпня 2009 року по 29 вересня 2010 року, визначивши їх розмір із урахуванням посадового окладу з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов'язав Державну судову адміністрацію України та апеляційний суд Хмельницької області провести нарахування та виплату [PERSON] компенсації втрати частини заробітної плати, матеріальної допомоги у зв'язку із порушенням строків їх виплати за період з 19 серпня 2009 року по 29 вересня 2010 року. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 19.05.2011 р. апеляційна скарга на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2010 р. у справі №2-а-5922/10/2270 залишена без задоволення, а постанова - без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2013 р. повернуто Державній судовій адміністрації касаційну скаргу на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2010 р. у справі №2-а-5922/10/2270. Відповідно до п.14 ч.1 ст.92 і ч.1 ст.130 Конституції України виключно законами України визначаються судоустрій, судочинство і статус суддів. Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Відповідно до ст.44 Закону України "Про статус суддів" (яка діяла на час виникнення правовідносин) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Постановою КМ України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи. Постановою КМ України №1310 від 31.12.2005 року затверджено зміни що вносяться до постанови КМ України від 3 вересня 2005 року №865, а саме постанову доповнено п.4-1 наступного змісту: "Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться". Аналогічне положення закріплено у постанові КМ України №1243 від 21.12.2005 року "Питання оплати вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" (постанова набрала чинності 27 грудня 2005 року). Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року визнано протиправним і скасовано п. 4-1 постанови КМУ № 865 від 03.09.2005 "Про оплату праці суддів". Зазначена постанова була скасована за нововиявленими обставинами постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2011 року (набрала законної сили 1 березня 2012 року). Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови КМ України від 21.12.2005 року № 1243 "Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів" в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4 постанови КМ України від 31.12.2005 року №1310 "Про внесення змін до постанови КМ України від 03.09.2005 року № 865"та пункт 4-1 постанови КМ України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". Наведену постанову було скасовано постановою Вищого адміністративного суду України від 13 квітня 2011 року. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути. Враховуючи наведене, суд вважає, що постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2011 року по адміністративній справі №2-а-7271/11/2670, якою скасовано постанову Печерського районного суду міста Києва від 19.03.2007 року в частині визнання протиправним та скасування пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2005 року №865 "Про оплату праці суддів", є істотною для справи обставиною, що не була і не могла бути відома на час розгляду справи, а тому заява про перегляд судового рішення підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], суд вважає, що нарахування останньому заробітної плати та інших виплат у період з 19 серпня 2009 року по 29 вересня 2010 року відповідачем проводилося відповідно до чинного законодавства, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Результат розгляду: granted