Рішення адміністративного суду від 2014-03-17 00:00:00+02

Позивач 19.05.2011 року звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, Чортківської центральної комунальної районної лікарні про визнання неправомірними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати доплати за роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату доплати за роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати з 20.09.2005 року, відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позовні вимоги обґрунтовувала нормами статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 19.09.2011 року позов задоволено частково. Зобов'язано Чортківську центральну комунальну районну лікарню здійснити перерахунок заборгованості позивачу доплати згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісяця, як особі, що працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю з урахуванням виплачених сум, починаючи з 05.03.2011 року до виникнення обставин з якими закон пов»язує виникнення, зміну, чи припинення спірних правовідносин та подати розрахункові документи щодо такого нарахування до управління праці та соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області та провести виплату після отримання коштів. Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області здійснити виплату позивачу доплати за поданими Чортківською центральною комунальною районною лікарнею розрахунковими документами згідно статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати щомісяця, як особі, що працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю з урахуванням виплачених сум, починаючи з 05.03.2011 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погодившись із зазначеним судовим рішенням управління праці та соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснювалось в розмірах передбачених законами України, якими було затверджено Державний бюджет України на відповідний рік, та в межах передбачених на це видатків. Апелянт просить розглядати справу без його участі. Позивач не заявляв клопотання про розгляд справи за його участю, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати страву в порядку письмового провадження згідно ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач працює у Чортківській центральній комунальній районній лікарні. Позивач є потерпілим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та належить до числа осіб, які постійно проживають на території зони посиленого радіоекологічного контролю (черверта категорія), що підтверджується посвідченням копія наявна у матеріалах справи. Доплата громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення регулюється статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати, у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати, у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Така редакція є чинною після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом 9 пункту 28 Розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 року № 107-VI, визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розміри доплат громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, визначено в абсолютних сумах. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру виплат застосуванню підлягають положення статті 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, позивачу як особі яка працює у зоні посиленого радіоекологічного контролю повинна проводитись доплата у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Механізм використання, обліку, звітності і контролю за використанням коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, головним розпорядником яких є Мінсоцполітики, визначений Порядком використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 (далі - Порядок). Відповідно до вказаного Порядку виплата доплат за роботу на територіях радіоактивного забруднення проводиться за місцем основної роботи громадян. Підприємство, в якому працює громадянин, якому повинна проводитись доплата, не пізніше ніж за два місяці до початку кожного бюджетного року повинно подати до уповноваженого орану відомості про підприємство з визначенням кількості постраждалих осіб за категоріями отримувачів компенсацій та допомоги певних видів за формою, затвердженою Мінсоцполітики, і списки громадян із зазначенням прізвища, імені та по батькові, категорії, серії та номера посвідчення, місця реєстрації, ідентифікаційного номера. Крім цього, до 25 числа місяця, за який здійснюється нарахування, підприємства подають до уповноваженого органу документи щодо розрахункових витрат, пов'язаних з виплатою компенсацій та допомоги певних видів, за затвердженою Мінсоцполітики формою та реєстр отримувачів компенсаційних виплат і допомоги певних видів, де зазначаються прізвище, ім'я та по батькові, категорія, номер посвідчення, ідентифікаційний номер, відомості про нараховані виплати, суму компенсацій та вид доплати. Уповноважений орган перевіряє, реєструє, обліковує розрахунки та подає органам Казначейства платіжні документи для здійснення відповідних видатків, що проводяться в установленому законодавством порядку. Враховуючи викладене суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову. Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністратив ного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юри дичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вва жатися спірними після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Разом із тим, при вирішенні адміністративного позову щодо проведення перерахунку пенсії за період з часу призначення пенсії по даний час, судом першої інстанції безпідставно не враховано, що згідно із ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення без розгляду адміністративного позову (ч.1 ст. 100 КАС України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин та вирішення справи судом першої інстанції). Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги за період до 18.11.2010 року включно слід залишити без розгляду. На виконання вимог Закону України від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про встановлення деяких виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23 липня 2011 року. Вказані зміни в законодавстві неконституційними не визнавались. Відтак, до набрання чинності зазначеною постановою Кабінету Міністрів України, тобто до 23 липня 2011 року, у справах щодо розміру пенсії слід застосовувати положення ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Результат розгляду: partial