Рішення адміністративного суду від 2014-02-03 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відділу ДАІ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свій позов мотивував тим, що 08.11.2013 року начальником ВДАІ Лубенського МВ відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.140ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, за те, що він, являючись посадовою особою - виконробом «Лубенської ДЕД» порушив норми та стандарти ДСТУ-3587п.4.2., а саме не поновив своєчасно дорожньої розмітки з 197 км по 208 км а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський. З вищевказаною постановою він не погоджується і вважає її незаконною з наступних підстав. Під час винесення постанови він перебував на посаді виконавця робіт філії «Лубенська ДЕД» ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» . Згідно п.2.1 Статуту ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» підприємство засноване з метою економічних інтересів держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці та кооперації. При цьому ДП «Полтавський облавтодор» є підрядним підприємством і здійснює експлуатаційне утримання та ремонт мережі автомобільних доріг загального користування на підставі укладених договорів підряду зі Службою автомобільних доріг у Полтавській області. ДП «Полтавський облавтодор» не є власником будь-якої автомобільної дороги, в тому числі і дороги, вказаної в постанові, а є лише підрядником за відповідними договорами підряду, укладеними з власниками відповідних автомобільних доріг. До того ж, утримання доріг здійснюється тільки згідно умов договорів і лише в межах фінансування. Відповідно до ст.13 ЗУ «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг згідно діючих норм та фінансування. Філія «Лубенська ДЕД» є виконавцем обсягів та видів робіт, які надає замовник (Служба автомобільних доріг у Полтавській області) в межах встановленого фінансування та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом та не є розпорядником коштів. Ремонт дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський проводиться в плановому порядку і частково ремонт виконано, але роботи призупинені у зв»язку з відсутністю фінансування, при відновленні якого ремонт буде закінчено. Крім цього, згідно розпорядження ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №173 від 11.07.2013 року у зв»язку з незначним залишком коштів за рахунок яких здійснюється фінансування державних доріг, начальників філій з 12.07.2013 року зобов»язано призупинити будь-які роботи на мережі державних доріг. Позивач [PERSON] прохає суд скасувати як незаконну постанову серії АА2 №821546 від 08.11.2013 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.140ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримав, прохав задовольнити. Представник відповідача, будучи повідомленим прочас та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка в матеріалах справи, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. Головуючий вирішив можливим провести розгляд справи у відсутність представника відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на пісдтаві яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов"язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, а також з"ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Судом встановлено, що згідно постанови начальника ВДАІ Лубенського МВ від 08.11.2013 року (а.с.10), яка була винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.9) позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, Статуту ДП «Полтавський облавтодор» (а.с.4-8) та Положення філії «Лубенської ДЕД» (а.с.11-13), на філію «Лубенська ДЕД» дійсно покладено обов»язки щодо здійснення будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, виконання відповідних державних програм, і в свою чергу є виконавцем обсягів та видів робіт, які надає замовник (Служба автомобільних доріг у Полтавській області) в межах встановленого фінансування та не уповноважена виконувати роботи за своїм розсудом. Також, згідно розпорядження ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №173 від 11.07.2013 року у зв»язку з незначним залишком коштів за рахунок яких здійснюється фінансування державних доріг, начальників філій з 12.07.2013 року зобов»язано призупинити будь-які роботи на мережі державних доріг (а.с.14). Разом з тим, суд вважає, що позивач [PERSON], являючись посадовою особою підприємства, знаючи про те, що ділянка дороги загального користування з 197 км по 208 км а/д М-03 Київ-Харків-Довжанський не відповідає вимогам норм та стандартів ДСТУ-3587п.4.2., тобто відсутня дорожна розмітка і це загрожує безпеці дорожнього руху, будучи відповідальним за дану ділянку дороги, не вжив необхідні заходи щодо своєчасної заборони або обмеження руху, не прийняв своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, зокрема, не проінформував про неналежний стан дорожньої розмітки Службу автомобільних доріг у Полтавській області, не доповів про відсутність коштів на відновлення дорожньої розмітки, відсутність якої загрожує безпеці дорожнього руху. Крім цього, доводи позивача про те, що постанова начальника ВДАІ Лубенського МВ не відповідає вимогам ст.283 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки останній посилається на документ, наданий ним в якості копії постанови (а.с.10). Однак, як вбачається з даного документу це не є належною копією оригіналу постанови начальника ВДАІ Лубенського МВ, яка була винесена 08.11.2013 року відносно позивача, а являє собою розпечатку внесення даних по окремій адміністративній справі. Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до ст. 293 КАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Суд, оцінивши докази, які рівні в своїй доказовості, вважає, що в діях позивача дійсно мали місце ознаки правопорушення, передбаченого ст.140ч.1 КУпАП, однак, враховуючи усі доводи позивача, на які не звернув увагу начальник ВДАІ при винесенні постанови, вважає порушення малозначним, а тому маються підстави для зміни заходу стягнення позивачеві в бік пом»якшення.

Результат розгляду: partial