Рішення адміністративного суду від 2014-03-27 00:00:00+02

до Київського окружного адміністративного суду звернулась з позовом ФОП [PERSON] до Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області про скасування вимоги від 21.11.2013 р. №Ф-1266. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є пенсіонеркою за віком, а також зареєстрована як фізична особа-підприємець та знаходиться на спрощеній системі оподаткування. Тому вважає, що вимога відповідача про нарахування недоїмки є протиправною, оскільки згідно приписів ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI позивачка звільняється від сплати єдиного внеску. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.03.2014 р., було відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у своїй заяві просила суд провести розгляд справи без її участі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заперечення проти позову вх.№4692/14, позовні вимоги не визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. У поданому запереченні представник відповідача зазначив, що [PERSON] не досягла загальновстановленого пенсійного віку, тому сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування для неї є обов'язковою, тому просив в задоволенні позову відмовити повністю. На підставі ч. 4 ст. 122 КАСУ, суд здійснив розгляд даної адміністративної справи в порядку письмового провадження. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та дослідивши докази, якими підтверджено позов, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець від 13.03.2012 р., що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії [NUMBER] та знаходиться на обліку у Білоцерківській ОДПІ Київської області ДПС і здійснює підприємницьку діяльність по спрощеній системі оподаткування, що підтверджується свідоцтвом платника єдиного податку серії [NUMBER]. Відповідно до пенсійного посвідчення [NUMBER], позивачка є пенсіонеркою за віком з 27.07.2007 р. та постраждалою внаслідок чорнобильської катастрофи 4 категорії, згідно з посвідченням серії [NUMBER] від 14.09.1994 р. 21.11.2013 р., відповідачем сформовано вимогу № Ф-1266 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 3061,93 грн. Непогоджуючись з даною вимогою позивачка оскаржила її до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на наступне: згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464-VI (далі - Закон №2464), єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування. Пунктом 4 ч. 1 ст. 4 цього Закону передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Особи, зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (ч. 4 ст. 4 Закону №2464, набрала чинності 06.08.2011 р.). Тобто, зазначеною статтею визначені необхідні умови для звільнення від сплати єдиного внеску, а саме: особа обрала спрощену систему оподаткування і є пенсіонером за віком або інвалідом та отримує відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Статтею 9 вказаного Закону визначено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - пенсіонер це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію. Крім того, згідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" - особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З наведених правових норм вбачається, що пенсія за віком може бути надана особі, яка не досягла пенсійного віку, встановленого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", також на пільгових умовах. Таким чином, суд вважає, що позивачка є пенсіонеркою за віком у розумінні наведених норм права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 3 ст. 2 КАСУ передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно з частинами 1 та 2 ст. 71 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваної вимоги від 21.11.2013 р. № Ф-1266 про сплату недоїмки в розмірі 3061,93 грн. Виходячи з системного аналізу зазначених положень законодавства, суд приходить до висновку, що вимога про сплату недоїмки від 21.11.2013 р. № Ф-1266 в розмірі 3061,93 грн. є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Результат розгляду: granted