Рішення адміністративного суду від 2014-02-24 00:00:00+02

5 вересня 2012 року Київським окружним адміністративним судом ТОВ «Еколайф» видано виконавчий лист по справі №2а-10037/10/1070 про стягнення з Державного бюджету України бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 3 383 466грн. 28 серпня 2012 року Київським окружним адміністративним судом ТОВ «Еколайф» видано виконавчий лист по справі №2а-4051/10/1070 про стягнення з Державного бюджету України суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень місяці 2007 року у розмірі 1 597 676,77грн. З метою стягнення даних сум, позивач звернувся з даними виконавчими листами до Васильківського управління Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області. Згідно листів № 02-03/896 та 02-03/893 Васильківського управління ГУ ДКСУ у Київській області від 21.09.2012 року вищевказані виконавчі листи № 10037/10/1070 та № 4051/10/1070 були відправлені за належністю до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області. Позивач звернувся з відповідними запитами щодо стану виконання вищевказаних виконавчих листів до ГУ ДКСУ у Київській області та отримав відповіді, а саме лист № 15-07/202-5200 від 25.09.2012 року та № 15-07/201-5199 від 25.09.2012 року, де зазначено, що вищевказані виконавчі листи направлені для подальшого виконання до Державної казначейської служби України. Листом №5-086850-14985 від 08.07.2013р. Державного казначейства України повідомлено, що на момент надходження зазначених виконавчих документів суду та на даний час у Державній казначейській службі України знаходяться на виконанні судові рішення про відшкодування податку на додану вартість, які підійшли раніше, а тому дані виконавчі листи будуть виконуватися в порядку черговості. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідач у справі, Державна казначейська служба України, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Державна казначейська служба України діє відповідно до повноважень та компетенції, визначеної Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженої Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011. Відповідно до п. 2 Положення Казначейство України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України і Міністра. Вказаним Положенням визначені основні завдання, права та обов'язки Державної казначейської служби України. Бюджетним кодексом України встановлено, що рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконуються виключно Державною казначейською службою України (пункт 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення"). Згідно частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, коштів помилково або надміру зарахованих до бюджету. Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Законом України "Про виконавче провадження", крім органів державної виконавчої служби, визначено інші органи, до повноважень яких віднесено виконання рішень судів. Зокрема, частиною 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року (зі змінами) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. Цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення ( п. 1 Порядку). Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (п. 3 Порядку). Згідно з п. 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб пакет документів, визначений цим пунктом. Відповідно до п. 17 Порядку стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього порядку. В п. 16 Порядку, зазначено, що органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів: 1. для повернення надмірно та/або помилково сплачених податків і зборів; 2. що надійшли в результаті повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії; 3. що надійшли від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, вилученого уповноваженими державними органами; 4. що надійшли в результаті конфіскації національної або іноземної валюти; 5. що надійшли в інший установлений законодавством спосіб; 6. з метою забезпечення бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку». Згідно з п. 47 Порядку, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1. органом Казначейства: • документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; • інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2. керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей. В п. 48 Порядку визначений строк на безспірне списання коштів, та зазначено: «для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей». У зв'язку з тим, що позивачем подані до Казначейства всі документи та відомості для перерахування коштів з Державного бюджету на підставі виконавчих листів, виданих Київським окружним адміністративним судом від 05.09.2012р. та від 28.08.2012р., а відповідачем в зазначені вище строки не перераховано стягувачу кошти в розмірі 3 383 466грн. та 1 597 676,77грн. суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколайф» в частині визнання протиправними дії Казначейства в утриманні та не перерахуванні коштів у розмірі 4 981 142,77грн. на рахунок позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В частині, що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача перевести вказані кошти на рахунок позивача, суд зазначає наступне. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Отже, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 КАС України. Відтак, вказана позовна вимога, суперечить повноваженням адміністративного суду. На підставі вищевикладеного су приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколайф» підлягають частковому задоволенню. Відповідно до статті 162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial