Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

Позивачка звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду в Балтському районі Одеської області про зобов'язання здійснити перерахунок підвищення до пенсії. В обґрунтування позову зазначалося, що позивач являється учасником війни, а тому відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на підвищення пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, однак Управлінням Пенсійного фонду в Балтському районі Одеської області зазначене підвищення виплачується в значно меншому розмірі. Постановою Балтського районного суду Одеської області від 20 вересня 2011 року позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача в перерахунку та виплаті підвищення до пенсії позивачу. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду в Балтському районі Одеської області провести перерахунок та виплату позивачу раніше призначеної пенсії на 50 % мінімальної пенсії за віком, як учаснику війни, відповідно до положень ч. 3 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та перерахувати вищевказане підвищення, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум», згідно ст. ст. 28, 42, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та зробити перерахунок і виплату заборгованості з урахуванням сплачених сум, починаючи з 01 січня 2007 року по 18 червня 2011 року. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Пенсійного фонду в Балтському районі Одеської області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] має статус учасника війни, що підтверджується відповідним посвідченням Серії [NUMBER]. Позивачці виплачується підвищення до пенсії, як учаснику війни, в розмірі 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на підвищення до пенсії в заявленому розмірі, у зв'язку з чим, позовні вимоги належить задовольнити. Колегія суддів не погоджується з таким висновком Балтського районного суду Одеської області, виходячи з наступного. Відповідно до ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. З позовними вимогами про зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії учаснику війни у вигляді надбавки до пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за період з 01 січня 2007 року позивачка звернулась до суду 14 вересня 2011 року. Враховуючи положення ст.99 КАС України, позивачем було порушено строк для звернення до суду за захистом порушених прав. Доводи щодо необізнаності не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що права позивачки підлягають захисту з 14 березня 2011 року, що не було встановлено судом першої інстанції. Щодо вимог позивачки про перерахунок призначеної пенсії з урахуванням щомісячного підвищення пенсії як учаснику війни в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 14 березня 2011 року, то колегія суддів знаходить їх такими, що задоволенню не підлягають. Згідно ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної Війни, пенсії підвищуються на 75 процентів мінімальної пенсії за віком, іншим учасникам війни - на 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до п.4 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року, частину четверту статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»викладено в такій редакції: «Інвалідам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність». Згідно п.1 Прикінцевих положень цього Закону («Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») - цей Закон набирає чинності з 01 січня 2006 року, крім пунктів 2 і 5, які набирають чинності з 01 липня 2006 року, та пункту 4, який набирає чинності з 01 січня 2007 року. Вказані норми Закону не визнані неконституційними. Відповідно до ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Таким чином, з 01 січня 2007 року пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються, іншим учасникам війни - на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а не на 50% мінімальної пенсії за віком, як зазначає позивач, що також помилково не було встановлено судом першої інстанції. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість частини позовних вимог, яка заявлена в межах строку звернення до суду, та необхідність відмови в її задоволенні, а також, необхідність залишення без розгляду частини позовних вимог, яка заявлена з пропущенням шестимісячного строку звернення до суду. Відповідно до ч.1 п.4 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial