Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] суму податкового боргу у розмірі 901,02 грн. В обґрунтування позову зазначив, що заборгованість утворилась внаслідок несплати єдиного податку з січня по серпень 2013 року. Згідно ч.4 ст.183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалу суду про відкриття скороченого провадження у даній справі разом з інформацією про процесуальні права та обов'язки було надіслано на адресу відповідача. Зазначене поштове відправлення не було отримано, у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду 30.12.2013р. Заперечення проти позову або заяву про визнання позову відповідач в десятиденний строк з дня одержання ухвали до суду не надав. Таким чином, відповідач є належним чином повідомлений про наслідки неподання заперечень проти позову та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду, з огляду на що суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа - підприємець у передбаченому законодавством порядку, як платник податків перебуває на податковому обліку в Вовчанській об'єднаній державній податковій інспекції м.Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру щодо фізичної особи-підприємця, реєстрація відповідача проведена за адресою:[ADDRESS] (а.с.5). Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування №21492 від 06.09.2012р. відповідач з 01.10.2012р. обрав спрощену систему оподаткування з віднесенням останнього до 1-ї групи. Згідно заяви обрана ставка єдиного податку становить 10 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати. Судом встановлено, що починаючи з січня 2013 року відповідач не сплачував сум єдиного податку у зв'язку з чим, станом на 18.11.2013 р., у нього утворилася податкова заборгованість у розмірі 901,02 грн. Податковим органом на адресу ФОП [PERSON] надіслано податкову вимогу №244-19 від 19.07.2013р., яка була отримана відповідачем особисто, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17) Проаналізувавши положення статті 59 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що нормами податкового законодавства не передбачено обов'язку податкового органу надсилати на адресу платника податків податкову вимогу на суму новоствореного податкового боргу за умови постійного існування заборгованості такого платника податків перед бюджетом, на яку раніше виставлялась вимога. Для підтвердження постійного існування податкової заборгованості з 19.07.2013р. (момент надіслання податкової вимоги №244-19) по 20.11.2013р. (момент подання позовної заяви) позивачем надано до суду зворотній бік облікової картки платника податків за 2013 рік. Враховуючи вимоги статей 69, 70 КАС України та положення "Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України", затвердженої наказом ДПА України №276 від 18.07.2005р. (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р. за №843/11123), суд дійшов висновку, що відомості облікових карток щодо стану розрахунків з бюджетом є належним та допустимим доказом наявності у відповідача податкової заборгованості. На час розгляду справи, вказана сума боргу відповідачем у добровільному порядку не сплачена. Матеріалами справи підтверджено існування у фізичної особи-підприємця [PERSON] податкового боргу у розмірі 901,02 грн. На виконання вимог Податкового кодексу України та з метою забезпечення виконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати податків, позивач 22.07.2013 року прийняв Рішення №304 про опис майна у податкову заставу. 08 серпня 2013 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про накладення податкової застави на усе майно [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.18). Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями статті 67 Конституції України, згідно яких кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відповідно до п.п.16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Положеннями п.87.11 статті 87 Податкового кодексу України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Податковим боргом є сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу). Відповідно до п.291.4. ст.291 ПК України, до першої групи платників єдиного податку відносяться фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень. Згідно п.293.2 ст.293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, зокрема, для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати. Положеннями п.295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Беручи до уваги наведене, позовні вимоги Вовчанської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного Управління Міндоходів у Харківській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 901,02 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted