Рішення адміністративного суду від 2014-02-26 00:00:00+02

Позивач, управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції при виконанні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 29.04.2013 № 746 про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER]) боргу на суму 1160,02 грн., зобов'язання провести відповідну перевірку майнового стану боржника за місцем проживання та здійснення господарської діяльності, та у разі наявності майна накласти арешт на майно боржника у межах суми стягнення виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, зобов'язання вжити дієвих заходів з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що у провадженні відповідача знаходяться вимога управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 29.04.2013 № 746 про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER]) боргу на суму 1160,02 грн. Відповідно до протоколу ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 10 лютого 2014 року позивачем встановлено, що державним виконавцем порушено шестимісячний строк вчинення виконавчих дій, несвоєчасно надсилалися запити до обліково-реєстраційних установ, матеріали виконавчого провадження взагалі не містять запитів до Артемівської об'єднаної державної податкової інспекції стосовно наявності розрахункових рахунків, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, адресного бюро. Таким чином, державним виконавцем не приймаються заходи з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу, не вчиняються у повному обсязі виконавчі дії. На підставі зазначеного, позивач просив визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції неправомірною та зобов'язати відповідача вчинити дії з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 26.02.2014 надав клопотання про відкладення розгляду справи. Також, представником відповідача були надані письмові заперечення на адміністративний позов, в яких він зазначає, що у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 31 липня 2013 державним виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 39120502, яка була направлена на адресу боржника. У відповідності до цієї постанови боржнику надавався строк для самостійного виконання виконавчого документу. Оскільки у визначений відповідачем строк, вимоги виконавчого документу боржником не були виконані, то державним виконавцем були розпочати дії з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013, а саме, 20.11.2013 здійснювався вихід державного виконавця за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі з метою перевірки майнового стану та наявності майна у боржника. Державним виконавцем направлялися запити до обліково-реєстраціних установ м. Артемівська та Артемівського району, 08.02.2014 була винесена постанова "Про привід боржника" через органи внутрішніх справ до відділу державної виконавчої служби. Відповідач вважає що ним були здійснені всі необхідні заходи для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення. Тому, позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними у зв'язку з чим просить суд відмовити управлінню Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області в задоволенні позову. Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. За таких обставин, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. З'ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке. 29 квітня 2013 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області винесено вимогу № 746 про стягнення з фізичної особи - підприємця [PERSON] (ІПН [NUMBER]) боргу на суму 1160,02 грн. (а.с. 8), яка 26 липня 2013 року була передана до відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції для її примусового виконання. На підставі вищезазначеної вимоги 31 липня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції Матвієнко І.В. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 39120502 (а.с. 11). 20 листопада 2013 року з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою [PERSON] ([ADDRESS]), оскільки двері квартири ніхто не відчинив державним виконавцем було залишено виклик до відділу державної виконавчої служби на 21.11.2013 та складений акт, який міститься в матеріалах справи (а.с. 13). 16 січня 2014 року відповідачем було направлено запити до відділу Держземагенства в м. Артемівську Донецької області, Державної інспекції сільського господарства у Донецькій області, відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи м. Артемівська (а.с. 14). На вказані запити було отримано відповідь відділу Держземагенства в м. Артемівську Донецької області № 01/27-110 від 23.01.2014 де зазначалось, що станом на 01.01.2013 земельних ділянок, які належать на праві власності боржнику не числиться (а.с 17). Також у матеріалах справи також міститься відповідь Державної податкової служби України № 1002435974 від 17.01.2014 у якій значиться про відсутності сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентством на користь платника податку, та суми утриманого з них податку в ДРФО (а.с. 15). 06 лютого 2014 року державним виконавцем було прийнято постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ на 24.02.2014 о 09.00 год. (а.с. 16). Відповідно до протоколу ознайомлення зі станом реалізації виконавчого провадження від 10 лютого 2014 року встановлено, що відповідачем не в повному обсязі вчинено виконавчі дії, а саме: справа не укомплектована запитами до Артемівської ОДПІ стосовно наявності розрахункових рахунків, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, адресного бюро. Запити зроблено з порушенням строку розпочатку виконавчих дій. Відсутня відповідь від державної інспекції сільського господарства у Донецькій області. Державним виконавцем порушено шестимісячний строк вчинення виконавчих дій (а.с. 19-20). Вирішуючи справу по суті, суд виходить з такого. Згідно з вимогами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу. За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV ) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закон № 606-XIV державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами. Відповідно до ч.2 ст. 30 Закон № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Статтею 32 цього Закону визначені наступні заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. З приписів наведених правових норм вбачається, що для своєчасного і повного виконання рішення державний виконавець зобов'язаний вжити всіх передбачених вказаним Законом заходів, тобто якщо вжиття якогось з заходів виявиться недостатнім, державний виконавець повинен приймати інші встановлені Законом заходи, доки рішення не буди виконане в повному обсязі. При цьому, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Як було зазначено, виконавче провадження ВП № 39120502 з примусового виконання вимоги позивача відкрито відповідачем 31.07.2013. Отже, виконавчі дії з примусового виконання вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області від 29.04.2013 № 746 відповідач повинен був провести до 31.01.2014. Проте, на час розгляду цієї справи зазначена вимога є невиконаною. При цьому, матеріали справи не містять доказів відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження у строк до 31.01.2014. Отже, всупереч наведеним вище правовим нормам відповідач впродовж шести місяців виконавче провадження не здійснив. У своїй заяві про примусове виконання вимоги від 29.04.2013 № 746 управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області просило накласти арешт на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження. Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем не виявлено майна, яке належить боржнику на праві власності, оскільки не здійснено в повному обсязі перевірки майнового стану боржника за місцем проживання та здійснення господарської діяльності. Суд вважає, що відповідачем не виявлено майна божника, зокрема через несвоєчасне звернення до обліково-реєстраційних установ, та у зв'язку з тим, що відповідачем не контролювалось надходження відповідей цих установ. Запити, які здійснювались відповідачем до відділу Держземагенства в м. Артемівську Донецької області, Державної інспекції сільського господарства у Донецькій області, відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи м. Артемівська були зроблені лише 16 січня 2014 року тобто майже через півроку після відкриття виконавчого провадження. Також суду звертає увагу на те, що після прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження (з наданням боржнику строку для самостійного виконання вимоги виконавчого документа до 07.08.2013), та виходом державного виконавця за місцем проживання боржника (20 листопада 2013) не вчинялося жодних дій з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013. У матеріалах справи не має жодного підтвердження вчинення будь яких дій з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013. у період з 31.07.2013 по 20.11.2013 та з 20.11.2013 по 16.01.2014 спростування цих обставин не міститься і у письмових запереченнях відповідача. Отже, суд доходить висновку, що відповідачем не було здійснено всіх заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення Водночас, обрання певного заходу для примусового виконання рішення або вчинення певної дії у процесі здійснення виконавчого провадження, виходячи з ст.ст. 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження», належить до дискреційних (виключних) повноважень державного виконавця, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов'язання відповідача провести перевірку майнового стану боржника за місцем проживання та здійснення господарської діяльності, та у разі наявності майна накласти арешт на майно боржника у межах суми стягнення виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Таким чином позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Артемівську та Артемівському районі Донецької області про визнання незаконною бездіяльності відповідача з примусового виконання вимоги № 746 від 29.04.2013 про стягнення боргу у сумі 1160,02 грн. та зобов'язання вчинити дії, направлені на виконання даної постанови, підлягають частковому задоволенню. Приймаючи до уваги викладене та

Результат розгляду: partial