Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державної фітосанітарної інспекції Львівської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 16.01.2014 року в сумі 1 360,00 грн. Ухвалою суду від 24.02.2014 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні 25.03.2014 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору неправомірною та винесеною з порушенням Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, на думку позивача, заборгованість боржником погашено самостійно, а тому примусового стягнення в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" не відбулося, у зв'язку з чим немає підстав для стягнення виконавчого збору. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що відповідач належним чином, в силу приписів ст.ст. 33-35 КАС України, повідомлений про час та місце розгляду справи і справу можливо розглядати у відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, відповідно до ст.71 КАС України. Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як передбачено ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року за №606-XIV (з наступними змінами та доповненнями), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ч.2 ст.24 даного Закону, державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Львівським окружним адміністративним судом 05.12.2012 року прийнято постанову у справі № 2а-9735/12/1370, якою адміністративний позов [PERSON] задоволено повністю, зобов'язано Державну інспекцію захисту рослин Львівської області виплатити належну [PERSON] грошову допомогу у розмірі 10 місячних окладів відповідно до ч.13 ст.37 Закону України "Про державну службу". На підставі вищевикладеного, постановою державного виконавця ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 31.10.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу, а саме виконавчого листа № 2а-9735/12/1370, виданого 08.10.2013 року щодо зобов'язання Державної інспекції захисту рослин Львівської області виплатити належну [PERSON] грошову допомогу у розмірі 10 місячних окладів відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону України «Про державну службу» та запропоновано боржнику виконати його в самостійному порядку протягом семи днів з дня відкриття виконавчого провадження. Судом встановлено, що позивачем виконавчий лист у вказаний строк не виконано. 04.10.2013 року [PERSON] звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником, а саме: Державну інспекцію захисту рослин Львівської області - Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області. Ухвалою суду від 14.10.2013 року вищевказану заяву задоволено та проведено заміну відповідача правонаступником. Судом взято до уваги те, що як вбачається із змісту вищевказаної ухвали, представник Державної фітосанітарної інспекції Львівської області у судове засідання, в якому відбувався розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження не з'явився, проте був належно повідомлений про час, місце його проведення та про предмет судового розгляду. Судом встановлено, що 21.10.2013 року копію вищевказаної ухвали судом було надіслано Державній фітосанітарній інспекції Львівської області і така останньою в апеляційному порядку не оскаржувалась. 20.11.2013 року [PERSON] звернувся до Державної фітосанітарної інспекції Львівської області із заявою (вх. № 2135 від 21.11.2013р.) з прохання перерахувати йому на вказаним ним рахунок, кошти відповідно до рішення суду від 05.12.2012 року по справі № 2а-9735/12/1370, оскільки до цього моменту кошти Державною фітосанітарною інспекцією йому виплачені так і не були, не зважаючи на те, що вже було відкрито виконавче провадження і надано строк останній на добровільне виконання рішення суду. Як вбачається із матеріалів справи, виплата коштів Державною фітосанітарною інспекцією [PERSON] в розмірі 11 672,70 грн. відбулась лише 09.12.2013 року на підставі платіжного доручення № 659 від 09.12.2013 року. Частиною 1 ст.46 цього ж Закону передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи. При цьому, згідно з абзац.4 п.4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 15.12.1999 року за №74/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 року за № 865/4158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення. Судом встановлено, що із заявою про те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, Державною фіто санітарною інспекцією Львівської області до виконавця не зверталась. В матеріалах справи наявна постанова державного виконавця ВПВР управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області про стягнення з боржника - Державної фіто санітарної інспекції Львівської області виконавчого збору в розмірі 1360, 00 коп. Судом встановлено, що фактично Державною фітосанітарною інспекцією Львівської області вищевказане рішення суду було виконано лише 09 грудня 2013 року, тобто після спливу строку наданого для добровільного виконання. Таким чином, державним виконавцем правомірно прийнято рішення про стягнення з позивача виконавчого збору у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у строк, встановлений частиною другою статті 24 цього Закону, для самостійного його виконання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно та у відповідності до норм чинного законодавства прийнято постанову про стягнення виконавчого збору, а тому в задоволенні позову про визнання неправомірними дій по її винесенню та про скасуванню останньої слід відмовити. Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, то такі не належить стягувати з сторін.

Результат розгляду: denied