Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

До суду звернулась Саратська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів в Одеській області з адміністративним позовом до Селянського (фермерського) господарства Мурзіної Агафії Семенівни про припинення юридичної особи, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідачем в порушення Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» більше року не надавались до Саратської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області податкові декларації та документальна звітність згідно до законодавства, що є підставою для припинення юридичної особи. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 183-2 КАС України судом 09.01.2014 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по справі, яку направлено відповідачу для надання заперечення по справі або заяви про визнання позову. Зазначену ухвалу відповідачем було отримано 18.01.2014 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з розпискою про отримання, яке наявне в матеріалах справи. На виконання вказаної ухвали відповідачем не надано заперечень по справі або заяви про визнання позову. Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 183-2 КАС України справа повинна бути розглянута не пізніше трьох днів - у разі, якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Селянське (фермерське) господарство Мурзіної Агафії Семенівни зареєстроване Виконавчим комітетом Татарбунарської районної ради 18.08.1994 року та знаходиться на обліку у Саратській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області (Татарбунарське відділення) (аркуші справи 7, 12). Саратською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів в Одеській області 12.12.2013 проведено перевірку податкової справи Селянського (фермерського) господарства Мурзіної Агафії Семенівни, за результатами якої складено акт №1/15/22513361 від 12.12.2013 року (аркуш справи 11). Зазначеною перевіркою встановлено порушення Селянським (фермерським) господарством Мурзіної Агафії Семенівни вимог п. 16.4 ст. 16 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, а саме відповідач з 01.01.2007 року не подає до Саратської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів в Одеській області податкову звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків і зборів. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-IV від 15.05.2003 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України №755-IV від 15.05.2003 року дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців. Законом можуть бути встановлені особливості державної реєстрації об'єднань громадян (у тому числі професійних спілок, організацій роботодавців, їх об'єднань), благодійних організацій, політичних партій, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, асоціацій органів місцевого самоврядування, банків, торгово-промислових палат, фінансових установ (у тому числі кредитних спілок), бірж, а також інших установ та організацій. Порядок, підстави та умови створення та діяльності громадських організацій регулюються Законом України «Про об'єднання громадян» №2460-XII від 16.06.1992 року. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фермерське господарство» №973-IV від 19.06.2003 року відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно із ст. 28 Закону України «Про фермерське господарство» №973-IV від 19.06.2003 року фермерське господарство веде бухгалтерський облік результатів своєї роботи і подає відповідним органам фінансову звітність, статистичну інформацію та інші дані, встановлені законодавством України. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про фермерське господарство» №973-IV від 19.06.2003 року за порушення, зокрема, податкової дисципліни, інших нормативно-правових актів, що регулюють здійснення господарської діяльності, голова фермерського господарства несе відповідальність, передбачену законом. Діяльність фермерського господарства припиняється у разі реорганізації фермерського господарства; ліквідації фермерського господарства; визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом); якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства (ст. 35 Закону України №973-IV від 19.06.2003 року). Відповідно до ст. 36 Закону України «Про фермерське господарство» №973-IV від 19.06.2003 року рішення про припинення діяльності фермерського господарства приймається: власником у разі реорганізації або ліквідації фермерського господарства - відповідно до закону та Статуту фермерського господарства; у разі якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства у порядку, встановленому законом; у разі банкрутства фермерського господарства - відповідно до закону. Таким чином, законом встановлено особливості правового регулювання створення і діяльності фермерського господарства, яким передбачено спеціальний порядок припинення його діяльності, та вбачається, що застосування до цих правовідносин такої правової підстави для припинення фермерського господарства як неподання податкової звітності протягом року, визначеної Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», не передбачено. Частиною 4 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України №973-IV від 19.06.2003 року встановлено, що до приведення законів України, інших нормативно-правових актів з питань діяльності фермерських господарств у відповідність із цим Законом вони застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Позов заявлено в порядку п.п. 20.1.37 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, згідно якого контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» №755-ІV від 15.05.2003 року однією з підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. При цьому, спеціальним законом, який регулює порядок створення, діяльності, припинення діяльності фермерських господарств, їх права та обов'язки, відповідальність за порушення встановлених для цих господарств норм та правил, є Закон України «Про фермерське господарство» №973-IV від 19.06.2003 року. Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене, оскільки Саратською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ Міндоходів в Одеській області не наведено та не обґрунтовано підстави для припинення Селянського (фермерського) господарства Мурзіної Агафії Семенівни, суд вважає, що позовні вимоги податкового органу не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню повністю. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України.

Результат розгляду: denied