Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

20 січня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов заступника директора комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради [PERSON] до відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції про скасування постанови ВП № 41371650 від 10.01.2014 про накладення штрафу, в обґрунтування якого зазначено таке. На виконанні у ВДВС Рубіжанського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/425/790 від 25.12.2013, виданий Рубіжанським міським судом про поновлення [PERSON] на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс». Однак, у підприємства відсутня можливість для виконання цього рішення, оскільки на цій посаді працює інша особа, яка перебуває на лікарняному, що відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України унеможливлює її звільнення із займаної посади. Про існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення повідомлено [PERSON] та ВДВС Рубіжанського МУЮ листами від 26.12.2013 № 2136, № 2137. Одночасно позивач звернувся до відповідача за роз'ясненням порядку виконання судового рішення, враховуючи викладені обставини. При цьому, відповідач за наявності обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на посаді інспектора по кадрам, виніс постанову про накладення штрафу на заступника директора КП «Житловий сервіс» за невиконання судового рішення. Відтак, позивач вважає постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав письмові заперечення проти позову (а.с.32-34), у яких зазначив таке. 09 січня 2014 року під час проведення виконавчих дій встановлено, що керівник КП «Житловий сервіс» знаходиться на лікарняному, книги наказів з кадрової діяльності не надано, рішення суду не виконано, про що складено акт державного виконавця за підписом понятої - [PERSON] Також, здійснено перевірку книги наказів з кадрової діяльності та встановлено, що наказ про поновлення на посаді інспектора по кадрам [PERSON] відсутній. Заступник директора КП «Житловий сервіс» надав пояснення, що працівник, який обіймає цю посаду, знаходиться на лікарняному, у зв'язку з чим не можливо його звільнення. Разом з тим, рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника підлягає негайному виконанню. Через невиконання судового рішення, державним виконавцем 10.01.2014 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду. Станом на 28 січня 2014 року підтверджуючих документів щодо виконання рішення суду до ВДВС Рубіжанського МУЮ позивачем не надано. У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що на виконанні у ВДВС Рубіжанського МУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/425/790, виданий 25 грудня 2013 року Рубіжанським міським судом Луганської області про поновлення [PERSON] на посаді інспектора по кадрам комунального підприємства «Житловий сервіс» (а.с.43). Постановою державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ від 26.12.2013 відкрито виконавче провадження № 41371650 з примусового виконання виконавчого листа № 2/425/790 (а.с.37). Постанову про відкриття виконавчого провадження отримано КП «Житловий сервіс» 26.12.2013 вх. № 1047, що підтверджено відповідним написом на постанові. 09.01.2014 державним виконавцем ВДВС Рубіжанського МУЮ складено акти про невиконання рішення суду (а.с.38-39). За невиконання рішення Рубіжанського міського суду Луганської області про поновлення [PERSON] на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс», постановою державного виконавця ВДВС Рубіжанського МУЮ від 10.01.2014 на підставі ст.ст.11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» накладено на заступника КП «Житловий сервіс» [PERSON] штраф у розмірі 170,00 грн. (а.с.41). Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 08.03.2011). Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено права та обов'язки державних виконавців при примусовому виконанні рішень, встановлених цим Законом, а ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені гарантії прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні - державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Згідно ст.76 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. У разі невиконання власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника на них накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. Відповідно до ч.1 ст.89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. Системним аналізом вищевикладеного встановлено, що умовою накладення на боржника штрафу є невиконання боржником без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії. Разом з тим, судом встановлено таке. Судовим рішенням від 25.12.2013 у справі № 2/425/790/13 поновлено [PERSON] на посаді інспектора по кадрам КП «Житловий сервіс». Однак, починаючи з 09.08.2013 на вказаній посаді працює [PERSON], що підтверджено копією наказу КП «Житловий сервіс» № 102/13-к від 09.08.2013 (а.с.16). Починаючи з 26.12.2013 [PERSON] перебуває на лікарняному та продовжує хворіти на час розгляду даної адміністративної справи, що підтверджено копіями листків непрацездатності (а.с.14-15). Відповідно до п.6 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. Згідно ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (ч.3 ст.40 КЗпП України). З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що [PERSON] перебуває на лікарняному, судом встановлено, що у КП «Житловий сервіс» відсутні законні підстави для видачі наказу про звільнення [PERSON] з посади інспектора по кадрам та, відповідно, наказу про поновлення на цій посаді [PERSON] Тобто, судом встановлено невиконання позивачем судового рішення про поновлення на роботі [PERSON] з поважних причин, що, на думку суду, унеможливлює застосування до посадової особи позивача - заступника директора комунального підприємства «Житловий сервіс» Рубіжанської міської ради [PERSON], штрафу за невиконання судового рішення. Про неможливість виконання рішення суду позивач повідомив відповідача листом від 26.12.2013 № 2136, який отримано останнім 27.12.2013, що підтверджено штампом вхідної кореспонденції на листі (а.с.19). Також, про існування обставин, що перешкоджають виконанню судового рішення позивачем повідомлено державному виконавцю 09.01.2014, про що зазначено в акті державного виконавця (а.с.39). Відтак, судом встановлено, що відповідачем постанову про накладення штрафу від 10.01.2014 ВП № 41371650 винесено безпідставно, а отже вона є протиправною та підлягає скасуванню. Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач - суб'єкт владних повноважень, не довів правомірність свого рішення, а відтак позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). На підставі ч.3 ст.160 КАС України у судовому засіданні 31 січня 2014 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Складення постанови у повному обсязі відкладено до 05 лютого 2014 року, про що згідно вимог ч.2 ст.167 КАС України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Результат розгляду: granted