Рішення адміністративного суду від 2014-01-17 00:00:00+02

До Старобешівського районного суду Донецької області звернувся [PERSON] з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в Старобешівському районі Донецької області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову зазначив, що він досяг 55-річного віку та має право на пенсію за віком на пільгових умовах. 12 червня 2013 року позивач вернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак у призначенні пенсії відповідач відмовив, мотивуючи це тим, що надані документи з підтвердження стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах дають змогу зарахувати до пільгового стажу роботи в Старобешівського Райагрохімоб'єднанні з тільки період 01.01.1979р. по 31.08.1979р. , а періоди роботи у вказаній організації з 03.08.1978р. по 31.12.1978р. та з 01.09.1979р. по 25.09.1979р. (4 місяця 28 дні) зараховані бути не можуть, тобто в у позивача недостатньо стажу для призначення відповідного виду пенсії. Звернувшись до районного управління Пенсійного фонду України про призначення пенсії за пільговим стажем, позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії у зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 25 років. Відповідач відмовлявся приймати до підрахунку стаж роботи на посаді тракториста з 03.08.1978 року по 01.01.1979 року у повному обсязі. Відповідачем відмовлено в призначені пенсії на пільгових умовах, у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих роботи трактористом. Таку відмову позивач вважає неправомірною, у зв'язку з тим, що відповідачем не враховано записи трудової книжки, що підтверджують стаж роботи в шкідливих умовах за відповідні періоди протягом повного робочого дня. На підставі наказу від 03.08.1978р. №223 позивач був прийнятий на роботу трактористом, відповідно до записів в трудовій книжці №11 прийнятий на роботу трактористом Старобешівського Райагрохімоб'єднанні. У вказаний час працював у Старобешівському Райагрохімоб'єднанні, що підтверджено записами у їх трудовій книжці. Необхідні первинні документи для нарахування пільгової пенсії працівникам Старобешівського Райагрохімоб'єднання за період з 1978 року по 1979 рік, накази з особистого складу до Страробешівського трудового архіву не надходили, підприємство ліквідовано, що підтверджується архівною довідкою. У своєму позові [PERSON] просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови зарахувати позивачу період роботи трактористом Старобешівського Райагрохімоб'єднання з 03.08.1978р. по 25.09.1979р. включно до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за віком відповідно до Списку №2, зобов'язати відповідача зарахувати трудовий стаж роботи трактористом Старобешівського Райагрохімоб'єднання з 03.08.1978р. по 25.09.1979р. включно до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за віком відповідно до Списку №2 та призначити пенсію з часу звернення з заявою про призначення пенсії з 12.06.2013р. Постановою Старобешівського районного суду Донецької області від 14 листопада 2013р. у задоволенні позову [PERSON] Управління Пенсійного Фонду України в Старобешівському районі Донецької області відмовлено у повному обсязі. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій [PERSON] просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у позові. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги позивача аналогічні доводам позовної заяви. Окрім того, позивач вказав, що період його роботи трактористом в Старобешівського Райагрохімоб'єднання з 03.08.1978р. по 25.09.1979р. включно підтверджені показами свідків [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити її у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, що дає суду право розглянути справу у їх відсутність у порядку письмового провадження на підставі ст.197 ч.1 п.2 КАС України. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила наступне. Позивач [PERSON] [INFO] (а.с.4). Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON] №11 та №12 03.08.1978р. він прийняти на роботу Старобешівського Райагрохімоб'єднання відповідно до наказу №223 від 03.08.1978р., 25.09.1979р. звільнений за власним бажанням відповідно до наказу №94 від 27.09.1979р. (а.с.11). 12.06.2013р. позивач [PERSON] досяг 55 річного віку та звернувся до УПФУ в Старобешівському районі Донецької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. 05.08.2013р. УПФУ в Старобешівського району Донецької області рішенням №12 відмовило позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 робот період роботи в Старобешівського Райагрохімоб'єднання з 03.08.1978р. по 31.12.1978р. та з 01.09.1979р. по 25.09.1979р. (4 місяця 28 дні) у зв'язку з тим, що записи в трудовій книжці за цей час роботи не підтверджені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, а в довідці Старобешівського трудового архіву підтверджено стаж роботи тільки з 01.01.1979р. по 31.08.1979р. (а.с.7). Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності у трудовій книжці позивача печатки підприємства або відділу кадрів та не підтвердження стажу роботи позивача за спірний період іншими доказами. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. Судом апеляційної інстанції встановлено, що спірним питанням у даній справі є включення до стажу роботи позивача періодів з 03.08.1978р. по 31.12.1978р. та з 01.09.1979р. по 25.09.1979р. (4 місяця 28 дні), яких позивачу не вистачає до обчислення загального трудового стажу в розмірі 25 років. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років. Згідно з пп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Досягнення позивачем віку 55 років та наявність у нього стажу роботи за Списком №2 12 років 6 місяців 6 днів підтверджено відповідачем у рішенні про відмову в призначенні пенсії №12 від 05.08.2013р. (а.с.7). З огляду на спірний період, в даному випадку результати атестації робочих місць не вимагалось. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови позивачу у включенні до пільгового стажу періоду його роботи з 03.08.1978р. по 31.12.1978р. та з 01.09.1979р. по 25.09.1979р. (4 місяця 28 дні). В копії особистого рахунку [PERSON] за 1979 рік, яка надана трудовим архівом Старобешівського району Донецької області, вказана дата з 03.08.1978р., останній місяць вказаний вересень 1979р., що підтверджує факт роботи позивача в Старобешівському Райагрохімоб'єднанні саме з 03.08.1978р. по 25.09.1979р. (а.с.15-16). Відповідно до п.18 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. При розгляді справи в суді першої інстанції були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які працювали в Старобешівському Райагрохімоб'єднанні у спірний період та підтвердили факт роботи позивача в даній установі (а.с.39-41). Враховуючи, що в трудовій книжці позивача містяться записи про роботу, яка відповідає Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, копія особистого рахунку [PERSON] за 1979 рік та покази свідків [PERSON] та [PERSON] також підтверджує факт його роботи у спірний період, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про неправомірність відмови у призначенні [PERSON] пенсії за віком на пільгових умовах, що обумовлює задоволення позовних вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання включити спірні періоди роботи у пільговий стаж за Списком №2. Стосовно вимог позивача про призначення пенсію з часу звернення з заявою про призначення пенсії з 12.06.2013р. колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Віку 55 років та право на пенсію на пільгових умовах позивач набув 03 червня 2013р. (а.с.4). В даному випадку, на підставі ст.11 ч.2 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, колегія суддів вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача призначити пенсію позивачу з 04 червня 2013р., тобто з дня, що настав за днем досягнення пенсійного віку [PERSON], оскільки за призначенням пенсії він звернувся 12 червня 2013р. не пізніше трьох місяців з дня досягнення ним пенсійного віку. Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача. Відповідно до статті 202 ч.1 п.1,3 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Під час апеляційного провадження колегія суддів встановила неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, у зв'язку із чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову. При цьому, відповідно до положень ст.94 ч.1 КАС України, на користь позивача за рахунок Державного бюджету слід стягнути судові витрати з оплаті судового збору в сумі 34,41 грн, оскільки вони підтверджені документально (а.с.1). На підставі викладеного та

Результат розгляду: partial