Рішення адміністративного суду від 2014-02-13 00:00:00+02

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Феодосії АР Крим про визнання протиправними дій відповідача з відмови в перерахунку пенсії; зобов'язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії з моменту її призначення з урахуванням індексації та матеріальної допомоги з 16.04.2011 року. Вимоги обґрунтовані тим, що з 16.04.2011 року позивачу призначена пенсія за віком відповідно з Законом України „Про службу в органах місцевого самоврядування". Позивач дізналася, що не всі показники і складові заробітної плати включені під час проведення розрахунку пенсії, тому з відповідною заявою про перерахунок пенсії 24.10.2013 року звернулася до відповідача, на що 04.11.2013 року отримала відмову. Так, при проведенні розрахунку пенсії не були враховані інші виплати (суми індексації та матеріальної допомоги) в сумі 15766,76 грн. згідно довідки № 84 від 15.04.2011 року. Вказані вище обставини стали підставою для звернення з відповідним позовом. Позивач згідно поданої заяви, вимоги позову підтримала. Представник відповідача проти задоволення позову заперечує з підстав, викладених у письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивачу з 17.06.2004 року була призначена пенсія по інвалідності, з 16.01.2010 року позивачу призначена пенсія за віком на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за особистою заявою була переведена з пенсії за віком на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за Законом України „Про службу в органах місцевого самоврядування". Розпорядженням № 156695 від 06.05.2011 року позивачу був проведений перерахунок пенсії, виходячі зі стажу державної служби 4 місяці 4 дні та стажу служби в органах місцевого самоврядування 9 років 9 місяців та 12 днів, в розмірі 80 % від заробітної плати службовця органів місцевого самоврядування за її посадою, з якої сплачені страхові внески. Так, розмір пенсії складає 2395,94 грн. х 80 % = 1916,752 грн. (а.с.6-22,29-33). Для розрахунку пенсії позивачем надано довідки № 83 від 15.04.2011 року, № 84 від 15.04.2011 року про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу" (а.с.32,33), з яких вбачається, що на всі виплати, включені у довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. З наданих довідок вбачається, що позивачу було сплачено матеріальну допомогу та індексацію. З відповіді Управління Пенсійного фонду України у м. Феодосія АР Крим від 04.11.2013 року на заяву позивача від 24.10.2013 року (а.с.16-18) та письмових заперечень (а.с.27-28) встановлено, що при проведенні розрахунку розміру пенсії не взято до уваги матеріальну допомогу та надбавки за індексацію, оскільки дані виплати не входять до складу заробітної плати, визначеної Законом України та не є надбавками. За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про державну службу» встановлено, що в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За таких обставин, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Дана позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 20 лютого 2012 року № 21-430а11. Відповідно до ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного суду України, прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційних інстанцій одних і тих самих норм матеріального права є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішеннями Верховного Суду України. Позивач звернулася з позовом до суду 14.11.2013 року, матеріали справи містять клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду. Вказані вище обставини свідчать про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted