Рішення адміністративного суду від 2014-03-25 00:00:00+02

У січні 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним адміністративним позовом до Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни та просив суд визнати протиправною бездіяльність Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни по забезпеченню виконання запиту НПГО «Право на Захист» від 11 жовтня 2013 року №64 про надання публічної інформації; визнати протиправними дії Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни з надання відповіді, яка не містить запитуваної інформації в запиті Громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» від 11 жовтня 2013 року №64; визнати неправомірною відповідь від 15 жовтня 2013 року №71206 Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлани Михайлівни про відмову в наданні публічної інформації, запитуваної у запиті НПГО «Право на Захист» від 11 жовтня 2013 року №64 та зобов'язати Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко Світлану Михайлівну в п'ятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати відповідь на запит Громадської організації «Незалежна Правозахисна Громадська Організація «Право на захист» від 11 жовтня 2013 року №64 в порядку і строк визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 11 жовтня 2013 року НПГО «Право на Захист», надалі позивач, звернувся до розпорядника інформації - Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. з інформаційним запитом, у якому, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати діючу на сьогодення поточного року ліцензію Міністерства охорони здоров'я на право провадження господарської діяльності з медичної практики Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11»; сертифікат Державної акредитації Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» за період з 01 січня 2012 року по теперішній час та вхідний реєстровий номер інформаційного запиту НПГО «Право на Захист» від 11 жовтня 2013 року в журналі запитів публічної інформації розпорядника інформації. Указаний інформаційний запит був отриманий відповідачем, що підтверджується вхідним номером від 11 жовтня 2013 року на цьому запиті. 15 жовтня 2013 року за вих. №71206 Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради за підписом головного лікаря Тихоненко С.М. позивачу надано відповідь з посиланнями на Закон України «Про звернення громадян», тобто фактично відмовлено у надані запитуваної інформації, що позивач вважає таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до публічної інформації», що змусило їх звернутися до суду з даним позовом. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на викладене в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Закон України «Про інформацію» вказує, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 11 жовтня 2013 року, НПГО «Право на Захист» звернувся до розпорядника інформації - Головного лікаря Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради Тихоненко С.М. з інформаційним запитом, у якому, на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» просив надати діючу на сьогодення поточного року ліцензію Міністерства охорони здоров'я на право провадження господарської діяльності з медичної практики Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11»; сертифікат Державної акредитації Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» за період з 01 січня 2012 року по теперішній час та вхідний реєстровий номер інформаційного запиту НПГО «Право на Захист» від 11 жовтня 2013 року в журналі запитів публічної інформації розпорядника інформації. Указаний інформаційний запит був отриманий відповідачем, що підтверджується вхідним номером №7/68 від 11 жовтня 2013 року на цьому запиті. 15 жовтня 2013 року за вих. №71206 Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №11» Департаменту охорони здоров'я Дніпропетровської міської ради за підписом головного лікаря Тихоненко С.М. позивачу надіслано лист, яким відмовлено у надані запитуваної інформації з посиланнями на Закон України «Про звернення громадян». Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі Закон) передбачено, що доступ до інформації забезпечується шляхом: 1)систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 даного Закону до розпорядників публічної інформації зокрема віднесені суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання. Статтею 14 Закону передбачено, що розпорядники інформації зобов'язані: 1) оприлюднювати інформацію про свою діяльність та прийняті рішення; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; 6) надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації. Згідно ч.ч. 1-5 ст. 19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. Частиною 1 ст. 20 Закону встановлено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту (ч. 4 ст. 20 Закону). Згідно з п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запитувач має право оскаржити надання недостовірної або неповної інформації Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідач взагалі не надав відповідь по суті запиту з посиланнями на норму того Закону, який відповідач вважає необхідно застосувати. Посилання у відповіді відповідача від 15 жовтня 2013 року на Закон України «Про звернення громадян», суд не може прийняти як належну відповідь, оскільки ані за Законом України «Про доступ до публічної інформації», ані за Законом України «Про звернення громадян», відповідач у встановленому чинним законодавством порядку відповіді по суті запиту не надав. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 94 КАС України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Результат розгляду: granted