Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

Позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом до начальника ВДАІ Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області, Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, в якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВС1№087170 винесену 12.08.2013 року начальником ВДАІ Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області, Управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області, а провадження в справі закрити у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позовних вимог покликається на відсутність у його діях складу правопорушення, яке ставиться йому у провину, заперечує факт правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови в справі про адміністративне правопорушення. Разом з тим, вказує, що відносно нього, майстра ШРП - 2 філії "Львівська ДЕД" Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", начальником ВДАІ Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області 12.08.2013 року винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВСІ № 087170, згідно котрої притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за нібито скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. У випадку несплати вказаного штрафу протягом 15 днів, начальником ВДАІ Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області було постановлено органами державної виконавчої служби стягнути останнього подвійний розмір штрафу. Вищезазначену постанову вважає безпідставною, та заперечую про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 кУпАП, посилаючись на ст. 9 ЗУ « Про дорожній рух», ст. 5, ст. 7, ст. 7, ст. 10, ст. 11, ст. 13 ЗУ « Про автомобільні дороги» , Таким чином, майтер ШРП - «Львівська ДЕД» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не є відповідальною посадовою особою органу, уповноваженого державою на управління автодорогами загального користування, котрим є Державна Служба автодоріг України. Автомобільна дорога Т-1417 «Куровичі-Рогатин» не перебуває та не може перебувати у власності філії «Сколівський райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Повноваження власника на ділянці дороги загального користування автомобільна дорога Т - 1417 «Куровичі-Рогатин» з рахуванням того, що вказані ділянки знаходяться за межами населених пунктів, здійснюється відповідним територіальним підрозділом Державної служби автомобільних доріг - у даному випадку Державною службою автомобільних доріг у Львівській області. Відтак вказані вище установи ( а не філія «Львівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та її посадові особи) у повній мірі несуть відповідальність за дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються заперечення безпеки дорожнього руху. Також, зважаючи на те, що «Львівська ДЕД» є філією ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», котре в свою чергу відноситься до Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», предмет діяльності філії обмежений предметом діяльності самого ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а також не є юридичною особою та балансоутримувачем автомобільних дорогіг, в т.ч. автомобільна дорога Т-1417 «Куровичі - Рогатин» та в обов'язки посадових осіб філій не входять обов'язки щодо прийняття рішень по ремонту та утриманню автомобільних доріг, оскільки відповідно до Закону України «Про автомобільні дороги» це прямий обов'язок Служби автомобільних доріг у Львівській області, як органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Як це підтверджується Статутом Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», затвердженим наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 13.01.2012 року № 10 та зареєстрованим 06.03.2012 в ЄДР ЮО та ФОП за № 14151050026001610, забезпечення безпеки дорожнього руху до компетенції першого (а отже і його філій) не належить. Жодним доказом по справі, наявність його вини, як майстра ШРП - 2 філії « Львівська ДЕД» Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не доводиться. На час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної Постанови, позивач лише тимчасово виконував обов'язки начальника відповідної дільниці у щорічній відпустці, а відтак не міг бути відповідальною особою за стан дорожнього покриття. Оскаржувану постанову позивач одержав 23.08.2013 року, виявивши її за місцем свого проживання. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, позивач не був присутній. Позивач [PERSON], в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві, яку просив суд задоволити в повному обсязі. Представник відповідача та представник третьої особи, в судове засідання, повторно не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, причини своєї неявки не повідомили. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову Як вбачається з постанови ВС1 № 087170 від 12.08.2013 року [PERSON], 02.08.2013 р. о 09 год. 30 хв., будучи відповідальною посадовою особою не вжив заходів по належному утриманні проїзної частини дороги, а саме допустив ямковість, колійність та напливи дорожнього полотна на автодорозі Т-1417 «Куровичі-Рогатин» по протяжності обслуговування, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1020 гривень. Позивачем у заяві не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б стверджували протиправність оскаржуваної постанови. Посилання позивача на те, що він не є відповідальною посадовою особою органу уповноваженою державою на управліннями автодорогами, спростовується постановою в справі про адміністративне правопорушення, де зазначено що [PERSON] є відповідальною особою та посиланням позивача в позовній заяві, що на час складення протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення він тимчасово виконував обов'язки начальника відповідної дільниці Жодних інших, обґрунтованих доводів, що свідчили б про неправомірність оскаржуваної постанови позивачем не представлено. Враховуючи вказане, оскаржувана позивачем постанова винесена у відповідності до вимог КУпАП та підстав для її скасування немає. Тому суд вважає, що наявність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП доведена повністю. Покликання позивача на неповноту зібраних у справі про адміністративне правопорушення доказів, не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: denied