Рішення адміністративного суду від 2014-02-17 00:00:00+02

26.12.13 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просить визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси від 07.10.2013 року № 847103 про відмову [PERSON] у призначенні пенсії за Законом України « Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси прийняти рішення про призначення [PERSON] пенсії державного службовця відповідно до чинних Законів України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року №4038-ХІІ та «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ згідно поданої [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси від 06.06.2013 року, посилаючись на те, що позивачка працює в лабораторії криміналістичних видів досліджень ОНДІСЕ Міністерства юстиції України на посаді головного судового експерта відділу фоноскопічних та комп'ютерних досліджень. 06.06.13 року у зв'язку з досягненням віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» [PERSON] була подана заява до УПФУ в Київському р-ні м.Одеси про призначення пенсії державного службовця за віком відповідно до чинних законів України «Про судову експертизу» від 25.02.1994 року 34038-ХІІ та «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ. Рішенням УПФУ в Київському р-ні м.Одеси від 07.10.2013 року № 847103 позивачці у призначенні зазначеної пенсії було відмовлено. Не погоджуючись з зазначених рішенням, позивачкою надіслано листи - заяви у порядку розгляду скарг на Рішення Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.11.2013 року, повідомлено позивачку про те, що рішення УПФУ в Київському р-ні м.Одеси від 07.10.13 року № 847103 правомірне та відповідає вимогам чинного законодавства. Однак позивачка вважає дане рішення неправомірним з наступних підстав, розпорядженням Кабінету міністрів України від 31.08.1995 р.№558-р посади судових експертів, яким встановлені кваліфікаційні класи було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців. Згідно Законів України «Про судову експертизу» та «Про державну службу» наказом по ОНДІСЕ МЮ України від 27.01.1996р. №8 позивачці було присвоєно третій кваліфікаційний клас судового експерта та восьмий ранг державного службовця. Відомості про позивачку, як судового експерта, який працює у державній спеціалізованій установі судових експертиз, внесені до Реєстру атестованих судових експертів МЮ України. З 25.11.2005р. по теперішній час позивачка має перший кваліфікаційний клас судового експерта та шостий ранг державного службовця, які були їй присвоєні наказом по ОНДІСЕ МЮ України №151. Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси у своєму рішенні від 07.10.2013р. №847103 про відмову у призначенні позивачці пенсії державного службовця та Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області у відповідях від 12.11.2013р. та 20.11.2013р. посилаються на те, що з набранням чинності з 08.04.2011р. постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2011р. №314 «Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз» розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.08.1995р. №558-р втратило чинність. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача Управління Пенсійного фонду України у Київському р-ні м.Одеси надав до суду заперечення проти позову, в яких зазначено, що на час досягнення пенсійного віку позивач не працювала на посадах, віднесених до категорій державних службовців і відсутній 20 - ти річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за нормами Закону України "Про державну службу», вважають, що управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси при винесенні рішення від 07.10.2013 № 847103 діяло в межах наданих повноважень з дотриманням вимог діючих нормативно-правових актів України, у зв'язку з чим просять відмовити у позові розглянути справу за відсутністю представника відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працює в лабораторії криміналістичних видів досліджень ОНДІСЕ Міністерства юстиції України на посаді головного судового експерта відділу фоноскопічних та комп'ютерних досліджень. При досягненні пенсійного віку [PERSON] звернулась до пенсійного фонду з відповідною заявою про призначення пенсії державного службовця, оскільки відомості про позивачку, як судового експерта, який працює у державній спеціалізованій установі судових експертиз, внесені до Реєстру атестованих судових експертів МЮ України. З 25.11.2005р. по теперішній час позивачка має перший кваліфікаційний клас судового експерта та шостий ранг державного службовця, які були їй присвоєні наказом по ОНДІСЕ МЮ України №151.Однак рішенням №847103 від 07.10.13 року у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» відмовлено. Листом ГУ ПФУ В Одеській області від 20.11.13 року № 1586/П-3 на звернення [PERSON] повідомлено, що позивачці призначено пенсію за віком , відповідно до вимог Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у сумі 3237,38 грн., оскільки періоди роботи працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз зараховуються до стажу державної служби лише до 08.04.2011 року, а також на час досягнення пенсійного віку позивачка не працювала на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Також у листі зазначено, що позивачці правомірно відмовили у призначенні пенсії за віком на підставі закону України « Про державну службу» оскільки у [PERSON] відсутній двадцяти річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно з п. 1 ст. 25 Закону України «Про державну службу» основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. На виконання постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 року «Про введення в дію Закону України «Про державну службу» постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, яким встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців в державних органах . передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ тощо. Порядок та умови призначення пенсій державним службовцям регулюється статтею 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, яка визначає, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 визначено посади та органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби. Посади судових експертів науково- дослідних інститутів судових експертиз, на якій працювала позивач, даною постановою не передбачені. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про судову експертизу» на працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз поширюються особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України "Про державну службу", якщо інше не передбачено законами України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.08.1995 № 558-р посади судових експертів, яким встановлено кваліфікаційні класи, віднесено до відповідних посад державних службовців. Проте, вищезазначене розпорядження з 08.04.2012 року втратило чинність в зв'язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 №314 „Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз". Таким чином у судовому засіданні встановлено що позивач на день досягнення пенсійного віку, встановленого ст. 26 ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто на 06 червня 2013 року не працювала на посаді державного службовця, та в неї відсутній двадцяти річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, тому і немає підстав для призначення позивачу пенсії за нормами Закону України «Про державну службу». На підставі викладеного та

Результат розгляду: denied