Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Позивач, ФОП [PERSON], звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції України, в якому просить суд визнати недійсним результати перевірки процедури державної закупівлі, що була проведена відповідачем з результатами розгляду скарги позивача від 04.12.2013 року № 02/12-13. В обґрунтування позову вказано, що відповідачем було безпідставно не вчинено жодних дій по проведенню перевірки за результатом звернення позивача із заявою від 18.11.2013 року №12/11-13, чим порушено право останнього на належний розгляд його звернення та отримання обґрунтованої відповіді. Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позову заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що при розгляді звернення позивача, ДФІ України були дотримані вимоги ст. 19, ст. 20 Закону України Про звернення громадян», а саме, відповідь позивачу надано по суті питань, викладених ним у зверненні з дотриманням вимог та строків встановлених законодавством про розгляд звернень громадян. Судом встановлено, що позивач звернувся до ДФІ України зі скаргою щодо бездіяльності посадових осіб ДФІ в Харківській області від 04.12.2013 вих. №12/12-13. На зазначену скаргу позивачу листом від 27.12.2013 №31-16/814 надана проміжна відповідь та листом від 22.01.2014 №31-16/46 надана позивачу остаточна відповідь. Після чого позивач звертався до ДФІ у Харківській області із заявою від 18.11.2013 року №12/11-13, в якій просив провести перевірку додержання Комунальною організацією "Харківський зоологічний парк» процедури державної закупівлі "Культур кормових" та відкрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Листом від 28.11.2013 року №12-14/13124 ДФІ у Харківській області повідомило, що співробітниками контролюючого органу було проведено моніторинг законності проведення КО "Харківський зоологічний парк" закупівель, а саме, на запит ДФІ у Харківській області від 08.04.2013 року №12-25/3569 Зоопарком надано копії документів, які свідчать про проведення процедури закупівель (лист від 18.04.2013 року №208/153-3), при перевірці яких, порушень законодавства в сфері закупівель не встановлено. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Право на доступ до інформації є конституційним правом людини, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України, а саме, право кожного на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. Згідно ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Закон України "Про інформацію" встановлює, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Під інформацією Закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Суд зазначає, що питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян, відповідно до їх статуту, пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, врегульовані Законом України "Про звернення громадян". Статтею 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Згідно з частиною 3 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. У відповідності до ст. 5 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань . Згідно з ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідно до статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані: об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення. Строки розгляду звернення визначені статтею 20 Закону України "Про звернення громадян", згідно із якою встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Суд зазначає, що Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фінансовій інспекції України та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.07.2013 року №707 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.08.2013 р. за N 1467/23999 (далі - Порядок№707) визначено процедуру розгляду в Державній фінансовій інспекції України та її територіальних органах звернень громадян, посадових осіб підприємств, установ, організацій, запитів і звернень народних депутатів України, депутатів місцевих рад, а також організацію особистого прийому громадян, крім порядку розгляду звернень з питань надання первинної правової допомоги, запитів на інформацію, а також звернень правоохоронних органів та заперечень (зауважень), що їх надсилають об'єкти контролю відповідно до пункту 42 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року N 550 (із змінами). Відповідно до положень п. 1 розділу ІІІ Порядку №707 визначено, що посадові особи контролюючого органу під час розгляду звернень зобов'язані уважно розглянути їх по суті, можуть у разі потреби вимагати у виконавців матеріали попередніх перевірок з питань, зазначених у зверненні, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненнях обставин, отримувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для розгляду звернення, вживати в межах своїх повноважень інших заходів для об'єктивного вирішення порушених авторами звернень питань, приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитися. Згідно п. 3 розділу ІІІ вищенаведеного Порядку встановлено, що термін розгляду звернення обчислюється з дня, наступного за днем його надходження та реєстрації в контролюючому органі. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на неробочий день, то за останній день терміну вважається перший після нього робочий день. Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження з урахуванням вихідних, святкових та неробочих днів, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. У відповідності до п. 5 розділу ІІІ Порядку №707 звернення вважається вирішеним, якщо розглянуті всі порушені в ньому питання, прийняте обґрунтоване рішення, вжиті необхідні заходи щодо його виконання та повідомлено заявника про результати розгляду звернення і прийняте рішення Відповідь за результатами розгляду звернення надається тим контролюючим органом, який його отримав або розглядав по суті, за підписом керівника контролюючого органу або осіб, яким право ставити підпис надано керівником контролюючого органу (п. 6 розділу ІІІ Порядку №707). Суд зазначає, що положеннями п. 7 розділу ІІІ Порядку №707 визначено, що за зверненнями, в яких повідомляється про факти порушень законодавства з фінансових питань на підприємствах, в установах чи організаціях, підконтрольних контролюючому органу, приймається одне з рішень щодо: 1) включення питань, порушених у зверненні, до програми планової виїзної ревізії, що вже розпочата або буде проводитись у порядку, установленому законодавством; 2) призначення позапланової виїзної ревізії в установленому порядку; 3) відмови у проведенні ревізії у випадках, коли вирішення порушених у зверненні питань не належить до компетенції контролюючого органу, якщо зазначені питання вже були перевірені попередніми ревізіями. Рішення, які приймаються за зверненнями, мають бути мотивованими, обґрунтованими відповідно до норм законодавства та доведеними до відома заявника (п. 8 розділу ІІІ Порядку №707). Згідно п. 1 розділу V Порядку №707 відповіді на звернення надсилаються на бланках контролюючого органу за підписом керівника або осіб, яким право ставити підпис надано керівником органу. Як вбачається із змісту листа-відповіді ДФІ у Харківській області від 28.11.2013 року №12-14/13124, контролюючий орган повідомив, що з метою виконання завдань та функцій визначених законодавством України, на виконання ст.5 Закону України „Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", ч. 5 ст. 7 Закону України „Про здійснення державних закупівель", з метою упередження порушення в частині правильності проведення державних закупівель, сектором моніторингу ризикових операцій та державних закупівель проведено моніторинг законності проведення Зоопарком закупівель. На запит Держфінінспекції в Харківській області від 08.04.2013 року №12-25/3569 Зоопарком надано копії документів, які свідчать про проведення процедури закупівель (лист від 18.04.2013 року №208/153-3) Проведеною перевіркою встановлено, що здійснення процедур закупівель проведено у відповідності з вимогами Закону України „Про здійснення державних закупівель". При перевірці копій документів по здійсненню Зоопарком державних закупівель фруктів, ягід та горіхів порушень законодавства в сфері закупівель не встановлено. Розв'язуючи спір суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що при розгляді звернення позивача, відповідачем були дотримані вимоги ст. 19, ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", а саме, відповідь позивачу надано по суті питань, викладених ним у зверненні з дотриманням вимог та строків встановлених законодавством про розгляд звернень громадян. За таких обставин, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень було доведено правомірність своїх дій у сфері публічно-правових відносин. Позивачем же, в порушення вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем порядку розгляду звернення. В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на правові приписи законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: denied