Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Донецька про перерахунок пенсії, у якому вказує, що з 11.04.2012 року їй призначено відповідачем пенсію за віком. Вважає, що відповідач неправомірно визначив розмір її пенсії оскільки, пенсія їй була нарахована та виплачувалась без включення в розрахунок пенсії виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, про що вона дізналась у листопаді 2013 року, після чого звернулась до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії із включенням вказаних показників. Але рішенням від 09.12.2013 року № 4826 відповідач відмовив їй у перерахунку її пенсії з посиланням на ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну службу». Просила визнати протиправними дії відповідача щодо не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру її пенсії та відмови їй у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, та зобов'язати відповідача здійснити їй перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з моменту її призначення (11.04.2012 р.) з урахуванням при розрахунку розміру пенсії фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб, індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю Пліс В.Н. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, проти позову заперечував, посилаючись на ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу». Зазначив, що відповідно до діючого законодавства України суми матеріальної допомоги, індексації не входять до складу заробітної плати державного службовця, у зв'язку із чим відповідач не враховує їх при визначенні розміру пенсії. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що клопотання про розгляд справи за їх відсутністю заявили всі особи, які беруть участь у справі, суд вважає можливим, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий розгляд і вирішення справи в порядку письмового провадження. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що з 11.04.2012 року позивач вийшла на пенсію державного службовця з посади головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку, надавши відповідачу довідку про складові заробітної плати та надбавки та премії за останні 24 календарні місяці, видану Головним управлінням юстиції у Донецькій області. Як зазначає позивач в позові, пенсія їй була нарахована та виплачувалась без включення в розрахунок пенсії виплачених сум матеріальної допомоги на оздоровлення, сум на вирішення соціально-побутових проблем, індексації заробітної плати, про що вона дізналась в листопаді 2013 року. 05 грудня 2013 року вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку Головного управління юстиції у Донецькій області № 05-3-23/1840 від 03.12.2013 р. щодо виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових потреб та щомісячної індексації заробітної плати. Рішенням від 09.12.2013 р. № 4826, відповідач відмовив позивачу в перерахунку пенсії з посиланням на ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», оскільки на його думку суми матеріальної допомоги, індексації не входять до складу заробітної плати державного службовця. Відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95ВР "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, індексація заробітної плати, допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20 лютого 2012 року справа (21-430а11). Суд, звертає увагу, на те, що у відповідності до вимог ст. 161 ч.2 КАС України, при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої п.1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскільки з довідки, наданої позивачем вбачається, що на суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за роботу на державній службі, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, то вони є складовою заробітної плати позивача та повинні враховуватись при обчислення пенсії. Крім того, відповідно до п.1 частини 1 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльність суб'єктом владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення. Оскільки саме рішення № 4826 від 09.12.2013 року породжує для позивача певні правові наслідки у вигляді відмови в перерахунку пенсії з включенням до розрахунку всіх складових заробітної плати, висновки цього рішення є обов'язковими для позивача, тому суд приходить до висновку, що для повного захисту порушених прав позивачки необхідно вийти за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України та скасувати рішення УПФУ в Ленінському районі м. Донецька про відмову [PERSON] в перерахунку пенсії. Відповідно до ч.4 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії проводиться в разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Оскільки [PERSON] звернулась із заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії 05.12.2013 року, то вона має право на перерахунок пенсії з 01.12.2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо не включення додаткових видів оплати праці («інші виплати») під час обчислення розміру пенсії позивача та відмови їй у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням повної суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, як державному службовцю з 01.12.2013 року, з урахуванням при розрахунку розміру пенсії фактично отриманих нею сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати, з яких справлялися страхові внески на державне пенсійне страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тим самим частково задовольнив позовні вимоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає необхідним у відповідності до ст. 94 КАС України стягнути з Державного бюджету України на користь позивача суму судового збору сплаченого останнім за звернення до суду з позовом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1,2, Закону України «Про оплату праці», ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2, 17, 19, 71, 94, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

Результат розгляду: partial