Рішення адміністративного суду від 2014-03-12 00:00:00+02

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції УП» до Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 0000192210 та № 0000202210 від 06.11.2013 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийнято з порушенням норм законодавства, оскільки розмір валових доходів та валових витрат позивача, а також право позивача на податковий кредит підтверджується усіма необхідними первинними документами, а висновки відповідача стосовно безтоварності господарських операцій позивача з контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат» є необґрунтованими та не підтвердженими доказами. На підтвердження розміру валового доходу, валових витрат та розміру податкового кредиту з податку на додану вартість під час проведення перевірки були надані всі первинні документи, які відповідачем не були взяті до уваги. Відтак позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі. Позиція відповідача викладена в запереченні на позовну заяву, поданому представником відповідача у судовому засіданні 16.12.2013 року, де вказано, що під час проведення перевірки встановлено заниження валового доходу позивача за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року на суму 1392336 грн. у зв'язку з не включенням до валового доходу суми протермінованої кредиторської заборгованості; завищення валових витрат позивача на суму 1079514 грн. по безтоварних господарських операціях із контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат» та завищення податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 16500 грн. Відповідач стверджує, що роботи, придбані позивачем у контрагентів ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат» фактично виконані не були. Звертає увагу, що наявність у позивача лише отриманої податкової накладної без фактичного здійснення господарської операції не може бути підставою для включення визначених у такій накладній сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Відповідач вважає, що при формуванні даних податкового обліку не повинні враховуватись первинні документи, які вказують на проведення господарських операцій із контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат». Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиції УП» зареєстровано 17.04.2002 року; узято на податковий облік в органах ДПС 31.05.2002. У період з 23.09.2013 року по 18.10.2013 року Городоцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Львівській області проведено планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції УП», про що складено Акт № 592/22-00/30477944 від 25.10.2013 року про результати планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 185.1. ст. 185, п. 186.1. ст. 186, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.4., п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит з податку на додану вартість всього на суму 16500 грн., а також вимог п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14, п. 135.1., п. 135.2., п. 135.4., п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135, п. 137.10. ст. 137, п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 519089 грн. 06.11.2013 року відповідачем на підставі акта перевірки № 592/22-00/30477944 від 25.10.2013 року прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Р» № 0000192210, яким за порушення п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14, п. 135.1., п. 135.2., п. 135.4., п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135, п. 137.10. ст. 137, п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на прибуток в сумі 778634 грн., у тому числі основний платіж 519089 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 259545 грн. 06.11.2013 року відповідачем на підставі акта перевірки № 592/22-00/30477944 від 25.10.2013 року прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Р» № 0000202210, яким за порушення п. 185.1. ст. 185, п. 186.1. ст. 186, п. 198.1., п. 198.2., п. 198.3., п. 198.4., п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов'язання позивача за платежем податок на додану вартість в сумі 24750 грн., у тому числі основний платіж 16500 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 8250 грн. Приймаючи рішення суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно. Згідно з п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість, що не погашена внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, спрямовані на примусове стягнення майна боржника, не призвели до повного погашення заборгованості; в) заборгованість суб'єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв'язку з їх ліквідацією; г) заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних після звернення кредитором стягнення на заставлене майно відповідно до закону та договору, за умови, що інші дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника, визначені нормативно-правовими актами, не призвели до повного покриття заборгованості; ґ) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством; д) прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, недієздатними або оголошені померлими, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі. Згідно з п. п. 14.1.179. п. 14.1. ст. 14 ПК України податкове зобов'язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді. Згідно з п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Згідно з п. п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Згідно з п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Згідно з п. 123.1. ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Згідно з п. 135.1. ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу. Згідно з п. 135.2. ст. 135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Згідно з 135.4.1. п. 135.4. ст. 135 ПК України дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо). Згідно з 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 ПК України вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Згідно з п. п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Згідно з п. 138.2. ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. ВВідповідно до п. 138.4. ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку Згідно з п. 185.1. ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю. Відповідно до п. 186.1. ст. 186 ПК України місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені. Згідно з п. 188.1. ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку). Згідно з п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Згідно з п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника. Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Згідно з п. 201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов'язкові реквізити. Згідно з п. 201.4. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Згідно з п. 201.6. ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу. Згідно з п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Згідно з п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. На підтвердження дотримання вимог п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139, п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України під час здійснення господарських операцій із контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат» позивачем надано копії: - договору № 05/2012-1 від 02.05.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ТзОВ «Львів Буд» (підрядник) про виконання зовнішнього опорядження фасаду на будівництві 28-ми квартирного житлового будинку житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - податкових накладних №23 від 03.05.2012 року на суму 50000 грн., № 28 від 29.05.2012 року на суму 7262,80 грн., № 29 від 31.05.2012 року на суму 57388,80 грн.; - договірної ціни на будівництво житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - локального кошторису на зовнішнє опорядження 28-ми квартирного житлового будинку; - актів приймання виконаних будівельних робіт № 01/05, № 02/05; - довідок про вартість виконаних будівельних робіт за 02.05.2012-31.05.2012 року; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - платіжних доручень від 03.05.2012 року на суму 50000 грн., від 06.06.2012 року на суму 50000 грн., від 22.06.2012 року на суму 50000 грн.; - картки рахунку 631 (т. 1, а. с. 73); - договору № 04/07-2012 від 01.07.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по внутрішній штукатурці стін та влаштуванні стяжок підлоги 28-ми квартирного житлового будинку житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - договірної ціни на будівництво житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - локального кошторису на виконання робіт по внутрішній штукатурці 28-ми квартирного житлового будинку; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - картки рахунку 631 (т. 1, а. с. 110); - договору № 05/09-2012 від 01.09.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по оздобленню сходової клітки, ганку та влаштуванню дашка над входом при будівництві 36-ти квартирного житлового будинку у житловому кварталі по вул. Залізничній, 7 у м. Львові; - договірної ціни на будівництво житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - локального кошторису на оздоблення сходової клітки, ганку та влаштування дашка над входом 36-ти квартирного житлового будинку; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - договору № 06/10-2012 від 01.09.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по будівництву цегляної огорожі 36-ти квартирного житлового будинку у житловому кварталі по вул. Залізничній, 7 у м. Львові; - договірної ціни на будівництво житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - локального кошторису на будівництво огорожі 36-ти квартирного житлового будинку; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - договору № 03/03-2012 від 01.03.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по внутрішній штукатурці стін та влаштуванні стяжок під підлоги 28-ти квартирного житлового будинку у житловому кварталі по вул. Залізничній, 7 у м. Львові; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - договору № 04/09-2012 від 01.09.2012 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по демонтажу-монтажу баштового крана та підкранових колій для будівництва 36-ти квартирного житлового будинку у житловому кварталі по вул. Залізничній, 7 у м. Львові; - договірної ціни на будівництво житлового комплексу по вул. Залізнична, 7 у м. Львові; - локального кошторису на демонтажу-монтажу баштового крана та підкранових колій 36-ти квартирного житлового будинку; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - акта приймання-передачі будівельних матеріалів та виробів; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - договору № 06/09-2011 від 01.09.2011 року, укладеного ТзОВ «Інвестиції У.П.» (замовник) та ПП «Патронат» (підрядник) про виконання робіт по внутрішній штукатурці стін 28-ти квартирного житлового будинку у житловому кварталі по вул. Залізничній, 7 у м. Львові; - акта приймання виконаних будівельних робіт; - довідки про вартість виконаних будівельних робіт; - платіжних доручень (т. 1, а. с. 185-195). Дослідивши наявні у матеріалах справи докази Суд вважає, що зазначені документи в сукупності та кожен зокрема не є допустимими доказами господарських операцій, які у них зафіксовані, оскільки вказані документи не містять усіх обов'язкових реквізитів, що унеможливлює ідентифікацію господарської операції, яка у них зафіксована. Зокрема, у локальних кошторисах (т. 1, а. с. 78-79, 115-116) не зазначено особи, яка його склала; Акт № 02/05 приймання-виконання будівельних робіт (т. 1, а. с. 85-87) не містить дати його підписання; договір № 04/07-2012 від 01.07.2012 року не містить дати його підписання; в усіх довідках про вартість виконаних будівельних робіт відсутні дані про найменування об'єкта будівництва з конкретизацією будівельних робіт, про перелік будівельних робіт, на підставі яких сформовано зазначені довідки; усі договірні ціни не містять даних про найменування об'єкта будівництва з конкретизацією будівельних робіт відповідно до договору підряду; додані до матеріалів справи копії платіжних доручень про оплату підрядних робіт не містять відміток банку про дату та факт їх виконання. Крім того, позивачем не додано до матеріалів справи податкових накладних по господарських операціях з контрагентом ПП «Патронат». Суд дійшов висновку, що вищевказані первинні документи не відповідають вимогам, які встановлені для первинного документа, а тому не є допустимими засобами доказування та не можуть доводити ті обставини, які в цих документах зафіксовані. З огляду на наведене Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами реальність здійснення господарських операцій із контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат». Позивачем на пропозицію Суду не надано податкових накладних по господарських операціях з контрагентом ПП «Патронат», розрахункових документів, які б підтверджували факти оплати робіт за вказаними господарськими операціями чи будь-яких інших первинних документів на підтвердження позовних вимог у цій частині. Додані позивачем копії первинних документів про придбання товарів для здійснення будівництва житлових будинків відповідно до перерахованих договорів підряду не спростовують висновків Суду про відсутність документального підтвердження здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат». Відтак, Суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог, що стосуються господарських операцій із контрагентами ТзОВ «Львів Буд» та ПП «Патронат» слід відмовити. Стосовно встановленого під час проведення податкової перевірки заниження валового доходу позивача за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року на суму 1392336 грн. у зв'язку з не включенням до валового доходу суми протермінованої кредиторської заборгованості по господарських операціях із контрагентами ТзОВ «Галицькі інвестиції», ПП «Львів-металбуд» та ПП «Воллі» Судом встановлено наступне. У 2010-2011 р.р. позивачем було укладено договори підряду із контрагентами ПП «Львів-металбуд», ПП «Воллі» та ПП «Один Два Три», у яких позивач виступав замовником, а контрагенти - підрядниками. Роботи за вказаними договорами було виконано, що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями первинних документів (т. 2, а. с. 2-85), однак кошти за договорами позивачем сплачено не було, зокрема ПП «Воллі» в сумі 105971 грн., ПП «Львів-металбуд» в сумі 566938,20 грн., ПП «Один Два Три» в сумі 719427,22 грн., всього на суму 1392336 грн. Відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) № 45 від 21.11.2010 року та додаткової угоди до нього від 23.11.2010 року до ТзОВ «Галицькі інвестиції» переходить право вимоги ПП «Один Два Три» коштів в сумі 1560715,30 грн., які повинно сплатити ТзОВ «Інвестиції УП». Суд зазначає, що податковим органом у акті податкової перевірки зазначено про не включення позивачем до валового доходу протермінованої кредиторської заборгованості на загальну суму 1392336 грн., однак не вказано жодного документа, на підставі якого податковий орган дійшов до такого висновку. Не надано таких доказів відповідачем і під час судового розгляду адміністративної справи. Відповідно до ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази Суд дійшов висновку, що станом на 31.12.2012 року кредиторська заборгованість позивача перед контрагентами ПП «Львів-металбуд», ПП «Воллі» та ПП «Один Два Три» на загальну суму 1392336 грн. не була протермінованою. Стосовно договору відступлення права вимоги (цесії) № 45 від 21.11.2010 року Суд зазначає, що відповідно до п. п. 14.1.255. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України відступлення права вимоги - операція з переуступки кредитором прав вимоги боргу третьої особи новому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу кредитору або без такої компенсації. Податковим органом не обґрунтовано підстав віднесення суми коштів за вказаним договором до складу протермінованої кредиторської заборгованості позивача. У матеріалах справи міститься: Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 17966714 від 17.01.2014 року, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 05.12.2012 року внесено запис про відсутність юридичної особи ТзОВ «Галицькі інвестиції» за юридичною адресою; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 17964439 від 17.01.2014 року, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 01.10.2013 року внесено запис про припинення юридичної особи ПП «Воллі», що не пов'язано з її банкрутством, за рішенням суду; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 17967069 від 17.01.2014 року, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 07.06.2012 року внесено запис про відсутність юридичної особи ПП «Один Два Три» за юридичною адресою; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 17966911 від 17.01.2014 року, відповідно до якого до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 27.08.2013 року внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу ТзОВ «Львів-металбуд». Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази Суд констатує, що станом на 31.12.2012 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не містилось записів про визнання контрагентів позивача ТзОВ «Галицькі інвестиції», ПП «Львів-металбуд», ПП «Воллі» банкрутами у встановленому законом порядку або про припинення вказаних юридичних осіб у зв'язку з їх ліквідацією. Суд дійшов висновку, що кредиторська заборгованість позивача перед контрагентами ТзОВ «Галицькі інвестиції», ПП «Львів-металбуд» та ПП «Воллі» на загальну суму 1392336 грн. станом на 31.12.2012 року не підпадала під визначення підпункту 14.1.11. пункту 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, вказану кредиторську заборгованість податковим органом помилково віднесено до протермінованої, а податкове повідомлення-рішення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 0000192210 від 06.11.2013 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання позивача за платежем податок на прибуток на суму 438585,84 грн., у тому числі за основним платежем 292390,56 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 146195,28 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з ч. 3 ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Відповідно до ст. 49, 70 КАС України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень. Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, податкове повідомлення - рішення Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області № 0000192210 від 06.11.2013 року є протиправним і підлягає скасуванню в частині збільшення суми грошового зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиції УП» за платежем податок на прибуток на суму 438585,84 грн., у тому числі за основним платежем 292390,56 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 146195,28 грн., оскільки судом встановлено відсутність порушень позивачем вимог п. п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14, п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135, п. 137.10. ст. 137 Податкового кодексу України, а адміністративний позов у цій частині слід задовольнити. У задоволенні іншої частини адміністративного позову слід відмовити. Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є суб'єктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення відповідно до задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Під час звернення до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у сумі 458,80 грн., що є 1/10 частиною судового збору, який підлягає сплаті за подання адміністративного позову майнового характеру. Враховуючи задоволену та відхилену частини позовних вимог, сума судового збору, який необхідно стягнути з позивача, становить 1624,16 грн.

Результат розгляду: partial