Рішення адміністративного суду від 2014-03-13 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Архібуд» (далі - позивач, ТОВ «Архібуд») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №26826552208 від 01.08.2013. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій з ТОВ «БК «Палаццо» не відповідають фактичним обставинам справи. Посилався на наявність належним чином складених первинних документів, що підтверджують реальність господарських операцій з даним контрагентом у періоді, що перевірявся. За наведених обставин позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та просить його скасувати. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування правомірності висновків податкового органу та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення посилався на матеріали акту про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «БК «Палаццо», які вказують на укладання даним товариством угод без мети настання реальних наслідків. А також посилався на протокол допиту свідка [PERSON] - директора ТОВ «БК «Палаццо», який заперечує причетність до фінансово-господарської діяльності даного товариства. За таких обставин, відповідач зазначає, що господарські операції позивача з даним контрагентом не мали реального характеру. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення правомірним. На підставі частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку із поданням позивачем та відповідачем клопотання про розгляд даної справи за відсутності їх представників, суд ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне. Відповідач направив на адресу ТОВ «Архібуд» (01023, м. Київ, вул. Первамайського, буд. 11) письмовий запит про надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно фінансово-господарських операцій з ТОВ «БК «Палаццо» за період діяльності з 01.03.2012 по 31.12.2012, який було отримано представником позивача 12.04.2013, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 285 Т. ІІ). Посадовими особами відповідача на підставі наказу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управляння Міндоходів у місті Києві №222 від 21.06.2013, направлення від 01.07.2013 №14/26-55-22-08, згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та у зв'язку з ненаданням ТОВ «Архібуд» у десятиденний строк пояснень та їх документального підтвердження на запит відповідача від 19.03.2013 №12806/10/22.8-10 посадовою особою відповідача здійснено заходи для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Архібуд» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БК «Палаццо» (код ЄДРПОУ 31748459) за період діяльності з 01.03.2012 по 31.12.2012, за результатами якої складено акт від 09.07.2013 №63/26-55-22-08/31454273 (далі - №63/26-55-22-08/31454273). У вказаному акті перевірки зазначено, що з метою ознайомлення з направленням від 01.07.2013 №14/26-55-22-08 та вручення копії наказу №222 від 21.06.2013 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, посадовими особами здійснено вихід на податкову (фактичну) адресу підприємства: 01135, м. Київ, вул. Павла Пестеля, буд. 9. В результаті чого, стоном на 01.07.2013 встановлено, що ТОВ «Архібуд» за вказаною адресою знаходиться, однак, на робочому відсутні генеральний директор - [PERSON] та головний бухгалтер - [PERSON], у зв'язку з чим проведення документальної позапланової виїзної перевірки неможливе, про що складено акт №136/26-55-22-08/31454273 від 01.07.2013 (а.с. 282 Т. ІІ). У зв'язку із зазначеним, відповідач провів документальну невиїзну перевірку позивача із вищезазначеного питання. За результатами перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість всього у сумі 2 669 761,88 грн. за звітні періоди - березень-грудень 2012 року. Позивач вважаючи протиправними та необґрунтованими зазначені висновки податкового органу, подав заперечення на акт перевірки №63/26-55-22-08/31454273, за результатом розгляду яких відповідач листом від 31.07.2013 № 5566/10/26-55-22-08-10 про розгляд заперечення №70 від 25.07.2013 повідомив позивача, що про залишення без змін висновків акту. На підставі акту перевірки №63/26-55-22-08/31454273 відповідач виніс податкове повідомлення-рішення форми «Р» №26826552208 від 01.08.2013, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 3 337 202,00 грн., в т.ч. за основним платежем - 2 669 762,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 667 440, 00 грн. Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням №26826552208 від 01.08.2013 ТОВ «Архібуд» оскаржило його до суду. Для повного, всебічного розгляду справи, суд ухвалою про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового засідання витребував у позивача всю наявну первинну документацію по взаємовідносинах з ТОВ «БК «Палаццо» за період, що перевірявся податковим органом. Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що між ТОВ «Архібуд» (Замовник) та ТОВ «БК «Палаццо» (Підрядник) укладено ряд Договорів підряду, а саме: - Договір підряду №27/02/12 від 27.02.2012 на будівництво житлового будинку №8-Г при будівництві житлового комплексу з закладами по обслуговуванню населення по вул. Академіка Вільямса, 7 і вул. Ломоносова, 42-50 (3-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; - Договір підряду №28/02/12 від 28.02.2012 на будівництво житлового будинку №1 з об'єктами культурно-побутового, соціального призначення на вул. Академіка Костичева, Академіка Вільямса, Маршула Конєва (6-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; - Договір підряду №29/02/12 від 29.02.2012 на влаштування отворів в підпірних стінах по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №01/03/12 від 01.03.2012 на будівництво житлового будинку №3 при будівництві житлового комплексу з закладами по обслуговуванню населення по вул. Академіка Вільямса, 7 і вул. Ломоносова, 42-50 (3-й мікрорайон) у Голосіївському районі міста Києва; - Договір підряду №03/05/12 від 03.05.2012 на влаштування підпірних стін по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №24/05/12 від 24.05.2012 на влаштування залізобетонних покриттів по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №29/05/12 від 29.05.2012 на влаштування покриттів гранітом доріг і майданчиків по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №15/06/12 від 15.06.2012 на влаштування зовнішнього огородження об'єкту по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №02/07-12 від 02.07.2012 на виконання оздоблення підпірних стін по вул. Солов'яненка, 441а, с.м.т. Козин Обухівського району Київської області; - Договір підряду №03/07/12 від 03.07.2012 на виконання робіт з ремонту вбудованих приміщень нежитлової будівлі по вул. Червоноармійській, 66 в в Голосіївському районі міста Києва; - Договір підряду №С05/07/12 від 05.07.2012 на будівництво початкової школи у житловому кварталі по вул. Ломоносова у Голосіївському районі міста Києва (а.с. 48-109 Т. І). Зі змісту зазначених договорів вбачається, що вони є ідентичними та їх умовами передбачено, що Підрядник виконує комплекс робіт із матеріалів Замовника. Водночас, позивач не надав доказів придбання, транспортування, зберігання матеріальних ресурсів, а також доказів передачі їх Підряднику для забезпечення виконання умов вищезазначених договорів. Пунктами 1.4 Договорів підряду, укладених з ТОВ «БК «Палаццо» встановлено, що при виконанні Договору Сторони керуються положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 «Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» (далі - Загальну умови №668). Загальні умови №668 відповідно до Цивільного кодексу України визначають порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції будівель і споруд та технічного переоснащення діючих підприємств (далі - капітальне будівництво об'єктів), а також комплексів і видів робіт, пов'язаних із капітальним будівництвом об'єктів та є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (далі - договір підряду) незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників). (пункти 1, 2 Загальних умов №668). Пунктами 47, 48, 49 Загальних умов №668 встановлено, що забезпечення робіт (будівництва об'єкта) проектною документацією, її погодження з уповноваженими державними органами та органами місцевого самоврядування, а також проведення в установленому порядку експертизи цієї документації здійснюється замовником. Договором підряду такі зобов'язання повністю або частково можуть покладатися на підрядника. Сторона, що забезпечує роботи (будівництво об'єкта) проектною документацією, зобов'язана протягом установленого договором підряду строку передати іншій стороні чотири примірники проектної документації, якщо інше не передбачено договором підряду. Додаткові примірники проектної документації передаються за домовленістю сторін. Передача некомплектної проектної документації, а також проектної документації, що не відповідає регіональним і місцевим правилам забудови, державним будівельним нормам та іншим нормативним документам, не дозволяється. Позивач не надав суду доказів того, що для виконання будівельних робіт, які є предметом зазначених Договорів підряду було отримано проектну документацію та доказів того, що така проектна документація була надана підряднику, як того вимагає законодавство України. Крім того, у відповідності до пункту 69 Загальних умов №668 будівельний майданчик (фронт робіт) надається підряднику замовником в порядку, визначеному договором підряду, і оформлюється відповідним актом. Організація виконання робіт повинна відповідати проектно-технологічній документації (проект організації будівництва та проект виконання робіт), склад і зміст якої визначається нормативними документами та договором підряду. Доказів дотримання позивачем вимог пункту 69 Загальних умов №668 при здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «БК «Палаццо» суду не надано. Відповідно до пунктів 83, 84 Загальних умов №668, фінансування робіт (будівництва об'єкта) проводиться за планом, який складається замовником, узгоджується з інвестором (головним розпорядником бюджетних коштів) та підрядником і є невід'ємною частиною договору підряду. План фінансування будівництва складається на підставі титулу будови (об'єкта), проекту організації будівництва з урахуванням календарних графіків виконання робіт і порядку проведення розрахунків за виконані роботи. Сторони узгоджують план фінансування будівництва у порядку, визначеному договором. План фінансування будівництва складається на весь період будівництва за роками, а на поточний рік - за місяцями з визначенням джерел та напрямів фінансування (видами витрат). Щомісячний розподіл коштів для перехідних об'єктів будівництва щороку узгоджується сторонами у визначені договором підряду строки. Відповідно до договору підряду замовник має право у визначені строки уточнити план фінансування будівництва на поточний рік з урахуванням наявних у нього коштів, обсягів фактично виконаних робіт тощо. Однак, передбачених наведеними положеннями Загальних умов №668 планів фінансування робіт позивач суду не надав. У відповідності д пункту 3.2 Договорів підряду, укладених позивачем з ТОВ «БК «Палаццо» передбачено, що розрахунки за виконані Підрядником роботи здійснюються на підставі проміжних актів виконаних робіт (форма КБ-2В) і довідок про вартість виконаних робіт (форма КБ-3). На підтвердження виконання Договорів підряду позивач надав до матеріалів справи копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ форми №КБ-3, а також акти здачі-приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 111-236 Т. І, а.с. 1 Т. ІІ). На момент здійснення позивачем спірних господарських операцій діяв наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 №554 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві» (далі - Примірні форми №554), яким затверджені примірні форми первинних облікових документів у будівництві №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати». Дослідивши наявні в матеріалах справи копії актів здачі-приймання виконаних будівельних робіт, суд встановив, що вони не відповідають Примірним формам №554, зокрема, відсутній передбачений формою №КБ-2в перелік найменування робіт і витрат, обґрунтування (шифр і № позиції нормативу, поточної ціни одиниці виміру з розподілом за напрямками - заробітна плата, експлуатація машин та механізмів, тощо. Дослідивши наявні в матеріалах справи копії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3, суд встановив, що вони як і акти здачі-приймання виконаних будівельних робіт не відповідають Примірним формам №554, а саме: не містять детального опису виконаних робіт та понесених витрат в ході виконання будівельних робіт. Враховуючи зазначені недоліки, а також те, що з наданих позивачем первинних документів не вбачається за можливе встановити види, обсяг, вартість окремих будівельних робіт, які саме матеріали були використані Підрядником під час будівництва, їх види, кількість, вартість, тощо, що унеможливлює встановлення наявності будівельних матеріалів, які мали бути використані при будівництві Об'єкта, на виконання умов Договору підряду. Суд зазначає, що відсутність інформації, яка б давала можливість ідентифікувати об'єм та кількість будівельних матеріалів свідчить про відсутність наміру між контрагентами щодо настання реальних наслідків при укладанні правочинів. Характеристики, види, кількість товару мають вплив на вартість будівництва. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що надані позивачем копі первинних документів не є належним та допустимим доказом виконання Договорів підряду, укладених між ТОВ «Архібуд» (Замовник) та ТОВ «БК «Палаццо». З матеріалів справи вбачається, що розрахунки з ТОВ «БК «Палаццо» позивач здійснював шляхом безготівкового перерахування грошових коштів, на підтвердження чого надав банківські виписки (а.с. 226-278 Т. ІІ). За результатом здійснення зазначеної господарської операції позивач включив до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість у розмірі 2 669 761,88 грн. Відповідач за результатами перевірки господарських взаємовідносин ТОВ «Архібуд» з ТОВ «БК «Палаццо» дійшов висновку про відсутність у позивача права на їх відображення у податковому та бухгалтерському обліку у зв'язку з тим, що згідно матеріалів акту Ірпінської ОДПІ Київської області ДПС від 14.05.2013 №156/22-4/31748459 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «БК «Палаццо» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період з 01.01.2011 по 30.04.2013. (а.с. 146-160 Т. ІІ), згідно якого не підтверджено реальність здійснення господарських операцій даним товариством з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями у періоді, який перевірявся. Крім того, представник відповідача посилався на протокол допиту свідка від 26.02.2013, згідно якого директор ТОВ «БК «Палаццо» [PERSON], будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, зазначив, що за грошову винагороду підписав документи щодо реєстрації даного товариства, однак фактично господарською діяльністю не займався. Як вбачається з наданих позивачем копій первинних документів, усі Договори підряду, укладені з ТОВ «БК «Палаццо», а також деякі акти здачі-приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми №КБ-3 та податкові накладні підписані від імені [PERSON], який заперечує свою причетність до фінансово-господарської діяльності даного товариства. Дана обставина позбавляє такі документи юридичної сили, з огляду на що, вони не є доказом реальності виконання спірних Договорів підряду. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Господарські операції, як зазначено в пункті 5 статті 9 цього Закону, повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені. Одним із основних реквізитів, відповідно до пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.95р. №168/704 є зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі). Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1 статті 198 Кодексу). Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Кодексу). Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Пунктом 201.6 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Суд звертає увагу, що наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності. Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не підтверджено право на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість у розмірі 2 669 761,88 грн. по операціям з ТОВ «БК «Палаццо», враховуючи ненадання більшості документів, передбачених умовами Договорів підряду, а також невідповідності наданих первинних документів вимогам законодавства України. З огляду на викладене, на підставі зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку про правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення №26826552208 від 01.08.2013. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та відповідно такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання судового збору, суд враховує наступне. Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» з 1 січня 2014 року установлено мінімальну заробітну плату в розмірі 1218 гривень. Ставки сплати судового збору встановлено частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки сума майнових вимог, з якими позивач звернувся до суду, складає 3 337 202,00 грн., то сума судового збору у відповідності до зазначеної норми становить 4872,00 грн. Згідно з частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Відповідно до платіжного доручення № 40 від 05.02.2014 позивач сплатив судовий збір у розмірі 487,20 грн. Враховуючи, результат розгляду адміністративної справи та вищезазначені правові норми, з позивача підлягає стягненню на користь Державного бюджету решта суми судового збору в розмірі 4384,80 грн.

Результат розгляду: granted