Рішення адміністративного суду від 2014-02-10 00:00:00+02

23.08.2013 року [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до Дяченка М.П. інспектора ДПС третього взводу першого батальйону полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 13.08.2013 року відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо нього яка не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону та підлягає скасуванню. Підставою для необхідності скасування, прийнятої відповідачем щодо нього постанови зазначає - не ознайомлення його з правами та обов»язками, не надання для ознайомлення матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, розгляд справи без його участі, Крім того, послався на незаконність використання відповідачем приладу «Трукам» для фіксації правопорушень щодо швидкості руху транспортних засобів. Просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. У судовому засіданні позивач підтримав заявлений ним позов, пояснив, що він не вчиняв адміністративного правопорушення з приводу якого відповідачем прийнято постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. При цьому відповідач порушив його право на участь у розгляді справи, під час складання протоколу поводив себе грубо, не ознайомив з доказами на підставі яких зробив висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. Просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення. Відповідач у судовому засіданні заявлений позов не визнав. Пояснив суду, що порушення відповідачем швидкості руху під час експлуатації транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ 110307» д.н.з. [NUMBER] було встановлено приладом «Трукам» №001115, який пройшов необхідні повірки, а він отримав відповідну кваліфікацію для його використання. На момент зупинки зазначеного транспортного засобу його водій [PERSON] поводив себе протиправно, намагався уникнути від повідальності шляхом пред»явлення посвідчення працівника правоохоронних органів. [PERSON] відмовився від підпису у протоколі, з метою уникнення тиску останнього на свідків, дані про останніх не були зазначені у врученій йому копії протоколу. Стверджував, що позивачем вчинено правопорушення з приводу якого йог обуло притягнуто до адміністративної відповідальності, під час чого ним не було допущено будь-яких порушень, що стосувалися порядку прийняття такого рішення, просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що інспектором УДПС третього взводу першого батальйону полку ДПС ДАІ ГУ МВС України в м. Києві Дяченком М.П. 13.08.2013 року прийнято постанову серії АА2 №071246 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] у виді штрафу в розмірі 255, 00 грн. з підстав вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с.37). Відповідно до змісту зазначеної постанови, [PERSON] 13 серпня 2013 року о 19 07 год., керуючи автомобілем у м. Києві по Столичному шосе,№17 рухався зі швидкістю 89 км/год. Перевищив встановлену швидкістю у населеному пункті на 29 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам» №001115. Порушив п. 12.4 ПДР , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Прийняттю відповідачем постанови, щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності став складений інспектором ДПС протокол про адміністративні правопорушення серії АБ2 №250498 відносно [PERSON]. Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення складеного 13.08.2013 року відповідачем відносно [PERSON] серії АБ2 №250498, водій [PERSON], використовуючи транспортний засіб марки ЗАЗ 110307, д.н.з. [NUMBER], належний ТОВ «Фірма «Артанія» 13.08.2013 року о 19 07 год., керуючи автомобілем рухався по Столичному шосе 17 зі швидкістю 89 км/год.. Перевищив встановлену швидкість в населеному пункті на 29 км/год. Швидкість вимірювалася приладом «Трукам» №001115 (а.с. 38). За даними експертного висновку директора НДП НТУУ «КПІ» наданий Департаменту ДАІ МВС України на дослідження механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technologi Inc, США відповідають вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач» швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20», а за даними свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №22-2/1221330, чинного до 01.03.2014 року лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20» №ТС 001115 на підставі результатів повірки визнано придатним до застосування згілно з паспортом та керівництвом з експлуатації. (а.с.29,30). Відповідно до постової відомості розстановки нарядів дорожньо-патрульної служби за станом на 13.08.2013 року інспектор Дяченко виконував свої обов»язки на посту №0504, останній також пройшов заняття та здав відповідні заліки по використанню лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів (відео записуючого вимірювача швидкості з функцією відео, фото фіксацією «TruCAM LTI 20/20» №ТС 001115. (а.с.28,39). За даними фото фіксації руху транспортного засобу - автомобіля марки ЗАЗ 110307, д.н.з. [NUMBER], що була зроблена з застосуванням лазерного вимірювача швидкості «TruCAM LTI 20/20» №ТС 001115 автомобіль 13.08.2013 року о 19 07 год. рухався зі швидкістю 89 км/год. (а.с.22). Відтак, твердження позивача у справі щодо невідповідності використовуваного відповідачем приладу для фіксації швидкості руху транспортних засобів та неналежності доказів на підтвердження вчиненого ним правопорушення за яке відповідачем 13.08.2013 року на нього накладено стягнення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки спростовані відповідачем належними доказами. Що ж стосується тверджень позивача у справі, що відповідач порушив порядок накладення на нього адміністративного стягнення, що передбачений до застосування під час вирішення справ щодо адміністративних порушень судом, то вони не заслуговують на увагу суду, оскільки накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП вирішено відповідачем з дотриманням правил ч.ч.4,5,6 ст. 268 КУпАП. Наразі, зазначені позивачем обставини, як підстави для визнання протиправними дій відповідача у частині, що стосується притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а на підтвердження обставин щодо грубої поведінки відповідача, позивачем суду доказів не надано, а тому суд приходить до висновку, що заявлений [PERSON] позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied