Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

Позивачка 27 грудня 2013 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом, в якому згідно уточнень вказала, що з 27.01.2009 року вона звільнена з посади зав. сектору організаційної роботи КРВ в м. Дніпропетровську, у зв'язку з виходом на пенсію, на підставі ст. 38 КЗпП України. [PERSON] звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії, та їй було призначено пенсію державного службовця, у зв'язку з чим вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». 29 серпня 2013 року позивач звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, та просила, при здійсненні перерахунку, обчисленні розміру пенсії, врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за вислугу років, надбавку за високі досягнення у праці та індексацію. 06 вересня 2013 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська повідомило про відмову у задоволенні заяви, обґрунтовуючи тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за невикористану відпустку насить разовий характер та не є складовою частиною заробітної плати у розумінні частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», повідомило, що не є складовою заробітної плати державного службовця винагорода за вислугу років та індексація. Позивач просила визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська у перерахунку [PERSON] пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії з врахуванням включення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська обрахувати та виплачувати пенсію з урахуванням вищевказаних доплат з дати набрання судовим рішенням законної сили до відповідних змін у законодавстві. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. В обґрунтування позову посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Суду надала письмові заперечення, згідно яких просить суд відмовити в задоволенні позову, із зазначенням того, що матеріальна допомога носить лише разовий характер та не є складовою заробітної плати, а сам факт утримання із суми допомоги збору на обов'язкове державне пенсійне страхування не є підставою для включення її до складу заробітної плати державного службовця та врахування при обчисленні розміру пенсії державного службовця. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач з 27 січня 2009 року вийшла на пенсію державного службовця з посади зав. сектору організаційної роботи КРВ в м. Дніпропетровську. Встановлено, що позивачка з 11.03.2009 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська і отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії № [NUMBER] (а.с.9) та не заперечувалося відповідачем. 29 серпня 2013 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, та просила, при здійсненні перерахунку, обчисленні розміру пенсії, врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, компенсацію за невикористану відпустку, винагороду за вислугу років, надбавку за високі досягнення у праці та індексацію. Листом від 06.09.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська позивачці відмолено в перерахунку пенсії (а.с.10-11). Частиною 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплат за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок, а отже зазначені суми є частиною заробітної плати позивача. Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про державну службу», державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Частиною 2 ст. 35 Закону України «Про державну службу» встановлено, що державним службовцям надається щорічна відпустка тривалістю 30 календарних днів, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу. Постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року за № 268 встановлено, що керівникам надано право, в межах встановленого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати. Враховуючи, що джерелом виплати матеріальної допомоги на оздоровлення є фонд заробітної плати, то матеріальна допомога, яка виплачувалася відповідно до ст. 35 Закону України «Про державну службу» і з якої нараховувався збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, є складовою частиною фонду заробітної плати, а тому являється об'єктом для призначення і перерахунку пенсії відповідно до ст. 37 вказаного закону. Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці», у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру. Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713. Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою. Аналогічна правова позиція викладена в листі ВССУ від 07 травня 2013 року №708/0/4-13. Як зазначено вище, позивачка звернулася до відповідача з заявою про перерахунок пенсії із включенням до пенсії інших виплат відповідно до довідки від 26.07.2013 року за № 04-11-05-19/9250, виданої Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області (а.с.13). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. До складу заробітної плати відносяться також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження. Отже, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація є складовою заробітної плати. Таким чином, неврахування Управлінням Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації заробітної плати як складової заробітної плати є перевищенням компетенції, оскільки згідно чинного законодавства пенсійний орган не наділений повноваженнями самостійно визначати структуру заробітної плати державного службовця для обчислення пенсії. Тобто, суб'єкт владних повноважень УПФУ в Ленінському районі м. Дніпропетровська по відношенню до позивача діяв не на підставі та не у межах повноважень та способу, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, оскільки Відповідач заперечує проти адміністративного позову, відповідно до ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проаналізувавши надані докази та наведені норми закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо протиправності відмови Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська у перерахунку [PERSON] пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, компенсації за невикористану відпустку, винагороди за вислугу років у розмірі 40%, надбавки за високі досягнення у праці та індексації. Відповідно до ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень і зобов'язати відповідача вчинити певні дії. Щодо решти позовних вимог позивача [PERSON], то вони не підлягають задоволенню, з огляду на їх невідповідність встановленим способам захисту порушеного права та неузгодженістю із вимогами матеріального закону. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial