Рішення адміністративного суду від 2014-03-21 00:00:00+02

10.11.2010 р. Державна податкова інспекція у Галицькому районі м.Львова, правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Галицькому районі м.Львова Головного Управління Міндоходів у Львівській області, звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 41837,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником автомобіля VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER], 2001 р.в., VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER], а 13 травня 2009 р. на його ім'я здійснено першу реєстрацію автомобілів. Однак відповідно до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" при першій реєстрації не сплачено податок до місцевого бюджету, що в даному випадку за два транспортні засоби становить 41837,00 грн., а тому підлягає стягненню в примусовому порядку. Представник позивача вимоги підтримав. [PERSON] позовні вимоги заперечував. Пояснив, що реєстрацією транспортних засобів не займався і такі зареєстровані на його ім'я без його відома. Просить у позові відмовити. Дослідивши надані докази, Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Львівський відділ реєстраційно - екземенаційної роботи Управління ДАІ Головного УМВС України у Львівській області надав інформацію ДПА у Львівській області про фізичних осіб, якими протягом 2008 р. - 2010 р. здійснювалась перша реєстрація вантажних автомобілів в Україні та інформація про сплату податку по яких підлягає перевірці органами державної податкової служби. Серед зазначених фізичних осіб вказано і [PERSON]. Згідно з даними Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області 13 травня 2009 р. зареєстровано на [PERSON] т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER] та VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2002 р.в., № кузова [NUMBER]. В реєстраційній справі про реєстрацію т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER] наявні: заява № 3452 від 13.05.2009 р. про видачу тимчасового талону, свідоцтва та д.н.з., накладна № 66645, № 66694 від 13.05.2009 р., довідка-рахунок, вантажно-митна декларація від 29.04.2009 р., іноземні документи про придбання ТЗ та сплату митних платежів, сертифікат відповідності, висновок спеціаліста від 29.04.2009 р., квитанція від 13.05.2009 р. № 11202.18.3 на суму 24610,00 грн. з призначенням платежу «податок з власників транспортних засобів», № 10328.418.3 з призначення платежу «послуги при реєстрації за свідоцтво про реєстрацію ТЗ» та заява № 3501 від 13.05.2009 р. про зняття з обліку для реалізації, видачу д.н.з., накладна № 66773 від 13.05.2009 р.,висновок спеціаліста від 13.05.2009 р. В реєстраційній справі про реєстрацію т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2002 р.в., № кузова [NUMBER] наявні: заява № 3449 від 13.05.2009 р. про видачу тимчасового талону, свідоцтва, вилучення ДНЗ, накладна № 66653, № 66693 від 13.05.2009 р., довідка-рахунок,вантажно-митна декларація, іноземні документи про придбання ТЗ та сплату митних платежів, сертифікат відповідності, висновок спеціаліста та заява № 3505 від 13.05.2009 р. на зняття з обліку для реалізації ТЗ, видачу ДНЗ, накладна № 66763, № 68415 від 13.05.2009 р., висновок спеціаліста. Квитанція про сплату податку на суму 17227,00 грн. при реєстрації т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2002 р.в., № кузова [NUMBER] в матеріалах відсутня. Суд в порядку витребування доказів від ЗГРУ КБ «Приватбанк» вимагав відомості про платежі на суму 24610,00 грн. та 17227,00 грн. Листом від 31.08.2011 р. повідомлено, що проплат від [PERSON] на суму 24610 грн. по квитанції від 13.05.2009 р. № 11202.18.3, 346 грн. по квитанції від 14.05.2009 р. не було через ЗГРУ КБ «Приватбанк». У справі наявні квитанції від 13.05.2009 р. № 10328.418.5 на суму 177,54 грн. призначення платежу «плата за проведення експертизи», № 103418.1 на суму 167,50 грн. призначення платежу «послуги при знятті з обліку ТЗ», № 10328.418.3 на суму 146,00 грн. призначення платежу « послуги при реєстрації та перереєстрації ТЗ». Згідно з даними Державної податкової інспекції до місцевого бюджету у Галицькому району м. Львова суми податку з власників транспортних засобів як такі, що сплачені від [PERSON], не надходили. Виходячи з встановлених ст.3, 5 Закону "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" ставок податку за транспортні засоби, ДПІ у Галицькому районі м. Львова вважає, що до сплати належить: - за VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, 2001 р.в., об'єм двигуна 2461 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 1000,00 грн. - 24 610,00 грн.; - за VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, 2002 р.в., об'єм двигуна 2461 куб.см., ставка податку за 100 куб.см. - 700,00 грн. - 17227,00 грн. З метою встановлення обставин, які підтверджують або спростовують чи посвідчувались нотаріально довіреності на право придбання, будь-якого відчуження транспортних засобів та право представлення інтересів в органах нотаріату, відповідних органах Державтоінспекції, або в будь-яких інших підприємствах, установах, організаціях з усіх питань, пов'язаних з експлуатацією та продажем транспортних засобів, його страхуванням, переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду, визначенням місця стоянки, зняттям з обліку, одержанням транзитних номерів, продажем, отриманням необхідних довідок, документів, підписувати договір щодо продажу транспортних засобів та вчиняти всі інші дії, пов'язані з виконанням довіреності, від імені наступних фізичних осіб, Суд звертався до Львівської філії ДП "Інформаційний центр" Мін'юсту України. Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного реєстру довіреностей, 26.05.2009 р. нотаріально посвідчено від імені [PERSON] довіреність на ім'я представника [PERSON], [PERSON] на розмитнення ТЗ, марка VOLKSWAGEN ТRANSPORTER. Також Судом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області порушено кримінальну справу № 181-0311та № 181-0290 щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст. 358 КК України (зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень, використання невстановленими особами підроблених документів). З цієї підстави провадження у справі зупинялось. Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа № 1-233/11) по обвинуваченню [PERSON], начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області встановлено що, "….протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області проведено реєстрацію транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб…, серед них і т.з.VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2002 р.в., зареєстровано 13.05.2009р., [PERSON], несплата податку 17367,00 грн.; т.з.VOLKSWAGEN TRANSPORTER, 2001 р.в., зареєстровано 13.05.2009р., [PERSON], несплата податку 17227,00 грн.". Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13) по обвинуваченню [PERSON], заступника начальника Львівського відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи ДАІ ГУМВС України у Львівській області встановлено, що "…неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, упродовж грудня 2009 - березня 2010 років провів первинну реєстрацію т.з. без сплати податку (або з частковою сплатою)". [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 367 КК України. Таким чином, спір виник щодо сплати фізичною особою податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. У зв'язку з цим доказуванню у даній справі підлягає доведеність факту сплати податку. Вирішуючи спір, Суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Закон України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" від 11.12.1991 р. порушення якого встановлено податковим органом, та Закон України від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему оподаткування", Закон України від 21.12.2000 р. № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" втратили чинність з 01 січня 2011 року, згідно з Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI. Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011 року, а саме в 2009 р., тому положення Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" та "Про систему оподаткування", "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" застосовуються Судом при вирішенні спору. Стаття 14 Закону України "Про систему оподаткування" передбачала, що до загальнодержавних належать, зокрема, такі податки і збори (обов'язкові платежі), як податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Порядок сплати даного податку до 01.01.2011 р. було врегульовано Законом України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів". Чинний Податковий кодекс України (ст. 9) також передбачає сплату даного податку, як загальнодержавного, який тепер називається збір за першу реєстрацію транспортного засобу. Порядок сплати збору за першу реєстрацію транспортного засобу врегульовано розділом 7 ПК України. Відповідно до Закону "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" (чинного в 2009) та до чинного Податкового кодексу України платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (тобто, збору за першу реєстрацію транспортного засобу) є юридичні особи, та фізичні особи, які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які є об'єктами оподаткування. Згідно з базою даних Львівського відділу реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ на ім'я [PERSON] вперше в Україні зареєстровано 13 травня 2009 р. транспортний засіб VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER] та VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2002 р.в., № кузова [NUMBER]., державна реєстрація яких не скасована. Немає доказів визнання недійсною виданої 26.05.2009 р. довіреності від [PERSON] на розпорядження т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER. Суд також зазначає, що неправомірні дії представника, якому видана довіреність і кошти на придбання автомобіля та третіх осіб, які для ухилення від сплати податків могли бути залучені представником при реєстрації на [PERSON] придбаного для нього транспортного засобу, не звільняють [PERSON] від відповідальності за несплату податку, оскільки він є власником придбаних транспортних засобів. Відповідно до Закону "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" (чинного в 2009) та до чинного Податкового кодексу України перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу, а фізичні особи-платники податку зобов'язані пред'явити органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки. Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними та юридичними особами перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів за місцем реєстрації транспортних засобів за ставками, що діють на день сплати. У разі відсутності документів про сплату податку, перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться. Відповідно до Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них", затвердженої наказом МВС № 379, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку, який здійснив касову операцію, дату, час здійснення касової операції, а також підпис банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. З наведених норм вбачається, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації, а не після. Суд погоджується, що вчинення державної реєстрації транспортного засобу повинно відбуватись тільки при вчиненні іншої дії (тобто, сплата податку). Враховуючи те, що Суду надано квитанцію від 13.05.2009 р. № 11202.18.3 на суму 24610,00 грн., призначення платежу «податок з власників транспортних засобів», перераховану на рахунок № 33218808700006, хоч і її копію, Суд не вбачає підстав не брати її до розгляду як належний та допустимий доказ сплати податку. Відповідно Суд приходить до висновку, що діє презумпція правомірності дій платника податку. Таким чином, Суд встановив сплату податку 13.05.2009 р. в розмірі 24610,00 грн. Разом з тим Суд враховує і позицію ДПІ про фактичне ненадходження до бюджету ні 24610,00 грн., ні 17227,00 грн., як сплаченого [PERSON] податку. Надаючи оцінку таким, Суд вважає, що в діях платника податку, тобто [PERSON], немає вини, яка б полягала в несплаті податку в сумі 24 610,00 грн. за умови наявності платіжного документа, який свідчить про валютну операцію сплати податку в сумі 24610,00 грн. 13 травня 2009 р. Оскільки платіжного документу про сплату податку в сумі 17 227,00 грн. немає, Суд приходить до переконання, що такий платіж взагалі не відбувся 13.05.2009 р. В межах розгляду кримінальної справи № 1-233/11, що розглядалась Шевченківським районним судом м. Львова, вироком від 01.07.2013 р., що набрав законної сили, [PERSON]- начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст. 367, ч.1 ст. 365 КК України. Підтверджено факт реєстрації в тому числі і на ім'я [PERSON] т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER] та т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2002 р.в., № кузова [NUMBER], однак без сплати податків. Це свідчить про те, що реєстрацію транспортних засобів здійснювали певні службові особи Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області і неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них проводили реєстрацію без сплати податку (або з частковою сплатою). Обставини, за яких ці кошти не надходили до бюджету, і хто з службових осіб сприяв цьому, не в ходить до предмету доказування в межах цієї справи. Суд приходить до висновку, що [PERSON] сплатив податок в сумі 24610,00 грн. при реєстрації т.з. VOLKSWAGEN ТRANSPORTER, державний номерний знак [NUMBER], 2001 р.в., № кузова [NUMBER], однак з вини службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області кошти до відповідного бюджету не надійшли. Відповідно до вимог п. 3.4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 N 341 (із змінами), працівниками Центру здійснюється контроль за внесенням обов'язкових платежів власниками ТЗ, у тому числі збору за першу реєстрацію ТЗ, збору на обов'язкове пенсійне страхування. З наведених положень вбачається, що органи Державтоінспекції повинні контролювати внесення коштів при реєстрації автомобіля. Однак, оскільки кошти сплачуються через банківські установи, а не через органи Державтоінспекції, то відповідно визначити факт надходження чи ненадходження коштів до бюджету орган реєстрації позбавлений можливості. Відтак, спосіб його контролю за сплатою податку полягає в прийнятті платіжного документа з усіма необхідними реквізитами. Сам факт наявності реєстраційної дії на ім'я [PERSON] не може бути беззаперечним доказом вчинення такої реєстрації при сплаті податку, враховуючи, що платіжний документ про сплату податку в сумі 17227,00 грн. відсутній. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають до задоволення лише в частині стягнення з [PERSON] 17227,00 грн. податку.

Результат розгляду: partial