Рішення адміністративного суду від 2014-01-15 00:00:00+02

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі щодо скасування вимоги від 05.07.2013р. №Ф-850/1 про сплату недоїмки єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, мотивуючи тим, що дії відповідача по нарахуванню недоїмки є незаконними, а отже вимога є такою, що підлягає скасуванню. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Представник відповідача проти позову заперечувала, виклавши свої заперечення в письмовому вигляді та підтримавши їх у судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, діюче законодавство, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного: Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, як платник страхових внесків. Внаслідок порушення вимог Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. В результаті чого, відповідачем на адресу позивача було направлено вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 2012р. та Ікв.2013р. у сумі 5766,45 грн. П.4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Підпунктом 1 пункту 2 статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Згідно ч. 2-4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики. Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України №21-5 від 27.09.2010 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції від 27.10.2010 за № 994/18289, на позивача покладено обов'язки по нарахуванню, обчисленню і сплати в установлені строки та в повному обсязі єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. При цьому суд не може прийняти до уваги доводи позивача щодо того, що він є пенсіонером, а відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування. Оскільки, з матеріалів справи вбачається та позивачем у судовому засіданні підтверджено той факт, що він (громадянин Росії, який перебуває в Україні на підставі Закону України "Про імміграцію") отримує пенсію за вислугою, призначену з 01.01.1991р. на підставі законодавства Російської Федерації про пенсійне забезпечення військовослужбовців, а не на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Ч.1 ст.1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію. Разом з цим, ч.4 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" чітко визначено, що звільняються від сплати єдиного внеску особи, які є пенсіонерами за віком. Враховуючи, що позивач на теперішній час отримує пенсію, призначену на підставі законодавства Російської Федерації, право на звільнення від сплати єдиного внеску, як у пенсіонера, який отримує пенсію за віком, відсутнє, а посилання позивача на досягнення пенсійного віку, як на підставу для звільнення від сплати єдиного внеску не є вірним. А отже, прийнята відповідачем вимога, про сплату позивачем недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період 2012р. та Ікв.2013р. у сумі 5766,45 грн. є правомірною.

Результат розгляду: denied