Рішення адміністративного суду від 2014-01-16 00:00:00+02

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов прокурора м.Дніпропетровськ до Дніпропетровської міської ради, в якому прокурор просить: визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської міської ради у зв'язку із неналежним розглядом подання прокурора № 63/6128 вих-13 від 30.08.2013 «Про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини» та приведення у відповідність до вимог чинного законодавства рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1557 від 28.11.2012 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами»; зобов'язати Дніпропетровську міську раду привести Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.2012 № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» у відповідність до Закону України «Про охорону культурної спадщини» шляхом скасування п. п. 2-11, 46, 48-54, 56, 72, 73, 80, 97, 99, 100, 102, 108, 110, 114, 116-150, 152, 153, 156, 157, 158, 165, 166, 168, 174- 178, 193-197, 202-218, 246, 247, 250, 251, 253, 255, 259, 262, 265, 266, 268, 270, 271, 273, 274-290, 298-306, 316, 317, 319-323. В обґрунтування позову прокурор зазначив, що 03 жовтня 2013 року на адресу прокуратури надійшов лист Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.10.2013 № 7/11-1676 щодо розгляду подання прокурора № 63/6128 вих-13 від 30.08.2013 «Про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини». На думку позивача, лист Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 01.10.2013 № 7/11-1676 та Витяг з протоколу № 17 засідання виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.09.2013 не є належним розглядом подання прокурора, зокрема, оскільки рішення про результати розгляду подання прокурора не приймалось та останнє підлягало розгляду безпосередньо сесією Дніпропетровської міської ради. В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 28.11.2012 прийнято Рішення № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами». У додатку до даного Рішення визначений перелік розповсюджувачів зовнішньої реклами, яким надаються дозволи на розміщення зовнішньої реклами. На думку прокурора, Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.2012 № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» прийняте з порушенням вимог ч. 5 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини», в частині визначення адрес для розташування зовнішньої реклами. З огляду на вищевикладене, 30.08.2013 року прокурором м.Дніпропетровська внесено подання за № 63/6128 вих-13 «Про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини» та приведення Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.2012 № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини» шляхом скасування п. п. 2-11, 46, 48-54, 56, 72, 73, 80, 97, 99, 100, 102, 108, 110, 114, 116-150, 152, 153, 156. 157, 158, 165, 166, 168, 174-178, 193-197, 202-218, 246, 247, 250, 251, 253, 255, 259, 262. 265, 266, 268, 270, 271, 273, 274-290, 298-306, 316, 317, 319-323, наведених у додатку до вищенаведеного Рішення». 03.10.2013 року на адресу прокуратури міста надійшов лист від 01.10.2013 № 7/11-1676 «Про розгляд подання прокурора м. Дніпропетровська від 30.08.2013 № 63/6128 вих-13 про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини» до якого було долучено копію витягу з протоколу № 17 засідання виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.09.2013. Згідно протоколу № 17 засідання виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.09.2013 за результатами обговорення питання «Про внесення змін до рішення виконкому міської ради від 28.11.2012 № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» вирішено утриматись від прийняття рішення. Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктами 1, 3 частини третьої статті 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право вносити подання; звертатися до суду в передбачених законом випадках. Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб. Подання може бути внесено Прем'єр-міністру України, Кабінету Міністрів України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствам та іншим центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, військовим частинам, громадським об'єднанням, органам державного нагляду (контролю), посадовим і службовим особам цих органів, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичним особам - підприємцям. Відповідний прокурор має бути повідомлений про результати розгляду подання та вжиті заходи у визначений ним строк, що обчислюється з дня отримання подання та не може бути меншим 10 днів. Колегіальний орган, якому внесено подання, повідомляє про день його розгляду прокурору, який вправі особисто взяти участь у засіданні цього органу. У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій. Для звернення прокурора з позовом до суду встановлюється 15-денний строк, що обчислюється з дня одержання повідомлення про відхилення подання або в разі неповідомлення прокурора про результати розгляду подання з дня закінчення визначеного прокурором строку для його розгляду. Згідно п. 15 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень. Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Аналізуючи вищевказані норми законодавства, суд приходить до висновку, що відповідачем не розглянуто належним способом та у строки передбачені законодавством подання прокурора, а тому позовні вимоги позивача задовольняються частково в частині визнання протиправною бездіяльності Дніпропетровської міської ради у зв'язку із неналежним розглядом подання прокурора № 63/6128 вих-13 від 30.08.2013 «Про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини». З огляду на вищевикладене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог про зобов'язання Дніпропетровської міської ради привести Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 28.11.2012 № 1557 «Про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами» у відповідність до Закону України «Про охорону культурної спадщини» шляхом скасування п. п. 2-11, 46, 48-54, 56, 72, 73, 80, 97, 99, 100, 102, 108, 110, 114, 116-150, 152, 153, 156, 157, 158, 165, 166, 168, 174- 178, 193-197, 202-218, 246, 247, 250, 251, 253, 255, 259, 262, 265, 266, 268, 270, 271, 273, 274-290, 298-306, 316, 317, 319-323 та з урахуванням ч.2 ст.11 КАС України, якою передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, суд зобов'язує Дніпропетровську міську раду розглянути подання прокурора № 63/6128 вих-13 від 30.08.2013 «Про усунення порушень Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: partial