Рішення адміністративного суду від 2014-04-03 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і після уточнення (зменшення) позовних вимог (а.с. 65) просить визнати незаконним та скасувати розпорядження УПФУ в м Калуші та Калуському районі № 112071 від 03.01.2014 року щодо зменшення розміру його пенсії та відмови зарахування 8 років 8 місяців 10 днів перебування на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом до пільгового стажу роботи за Списком №1; зобов'язати УПФУ в м Калуші та Калуському районі повернути недоплачені суми пенсії починаючи з 01.02.2014 року та відповідно виплачувати надалі. Свої вимоги мотивує тим, що з 01.01.2008 р. УПФУ в м. Калуші провело перерахунок його пенсії по Списку № 1 і йому було зараховано загальний стаж роботи 33 роки 10 місяців та 21 день, стаж за Списком №1 складає 20 років, 7 місяців та 16 днів, з них 11 років 11 місяців 6 днів робота за Списком № 1 та 8 років 8 місяців 10 днів - стаж по інвалідності у зв'язку з профзахворюванням. Станом на 1 грудня 2013 року, розмір його пенсії становив 1905,73 грн. Проте, з 01.02.2014 р. відповідач самостійно зменшив розмір пенсії до 1556,18 грн., мотивуючи це тим, що при переводі пенсії за віком з 27.07.1998 р. час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва було зараховано до стажу роботи за Списком № 1 (період з 18.11.1989 р. по 27.07.1998 р. було враховано в подвійному розмірі). Позивач вважає, що відповідач безпідставно послався на норми ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що період на інвалідності не враховується до страхового стажу в пільговому обчисленні і розпорядженням № 112071 від 03.01.2014 року незаконно зменшив коефіцієнт трудового стажу з 0.72675 на 0.60525. Відповідач повинен керуватись тільки вимогами ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та ЗУ «Про охорону праці», згідно яких час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку встановленому законом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Пояснили, що з 18.11.1989 р. по 27.07.1998 р. позивач перебував на інвалідності у зв'язку із профзахворюванням. До винесення розпорядження від 03.01.2014 року УПФУ в м Калуші та Калуському районі цей період роботи тривалістю 8 років 8 місяців 10 днів зараховувало [PERSON] до стажу роботи із шкідливими умовами праці і відповідно коефіцієнт його стажу з урахуванням кратності 1,35 становив 0,72675. Оскаржуваним розпорядженням відповідач цей період роботи зарахував тільки до загального стажу роботи і тим самим зменшив коефіцієнт його стажу з урахуванням кратності 1,35 до 0,60525, що у свою чергу потягло зменшення розміру пенсії. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання враховується у загальний стаж, так і в пільговий, однак при розрахунку коефіцієнту страхового стажу за час перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання додаткове зарахування по одному року не проводиться. При перевірці в січні 2014 р. матеріалів пенсійної справи [PERSON] управлінням ПФУ в м. Калуші та Калуському районі було встановлено, що в базу одержувачів пенсій період перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання (період з 18.11.1989 року по 27.07.1998 року) було занесено як пільговий стаж, що призвело до невірного його обчислення. З 01.02.2014р. пенсійну справу позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства і періоди перебування на інвалідності внаслідок професійного захворювання занесені в базу даних відповідно до чинного законодавства, внаслідок чого розмір пенсії відповідача зменшився з 1905,73 грн. до 1559,18 грн. Загальний стаж роботи склав 33 років 11 місяців 21 день, в тому числі за Списком №1 - 11 років 11 місяців 06 днів, а період перебування на інвалідності внаслідок профзахворювання - 8 років 8 місяців 10 днів зараховано в одинарному обчисленні. Суд, вислухавши сторін, перевіривши матеріали справи та оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. З оглянутих в судовому засіданні матеріалів пенсійної справи [PERSON] вбачається, що на підставі заяви останнього від 17.10.2011 р. (а.с. 53) відповідач своїм розпорядженням № 112071 від 18.10.2011 року перевів позивача на пенсію за віком по списку № 1, 1-ша група інвалідності, причина інвалідності трудове каліцтво або профзахворювання. Також було проведено відповідний перерахунок пенсії на підставі коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,72675 (а.с. 73). При проведенні цього перерахунку пенсії позивачу було зараховано загальний стаж - 33 роки 10 місяців 21 день, з яких 20 років 7 місяців 16 днів - стаж роботи за списком № 1 (в тому числі: 11 років 11 місяців 6 днів - стаж роботи за списком № 1; 8 років 8 місяців 10 днів - пільговий стаж роботи у зв'язку з перебування на інвалідності внаслідок профзахворювання) (а.с. 74) Проводячи перерахунок пенсії розпорядженням № 112071 від 03.01.2014 р. (а.с. 6, 54) відповідач не зарахував позивачу період перебування на інвалідності внаслідок профзахворювання тривалістю 8 років 8 місяців 10 днів до пільгового стажу роботи за списком № 1 (а.с. 55) у зв'язку з чим коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 зменшився до 0,60525 і відповідно зменшився розмір пенсії позивача. Разом з тим, цей перерахунок пенсії відповідач провів без будь-якої заяви позивача. Будучи не згідним зі зменшенням пенсійних виплат, [PERSON] звертався до відповідача з відповідною заявою та отримав відмову у перерахунку пенсії (а.с. 3-4). З 1 січня 2004 року набув чинності Закон України від 9 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з 01.01.2004 р. до страхового стажу зараховується період, протягом якого особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за яку щомісяця сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.01.2004 р.), зараховуються до трудового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". Періоди трудової діяльності після 01.01.2004 р. обчислюються за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Згідно абз. 4 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Аналогічне положення міститься і в ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно якої час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах. Таке ж положення міститься і у ч. 4 ст. 9 ЗУ «Про охорону праці». Абзацом 10 ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Разом з тим, законодавство, яке діяло в період перебування позивача на інвалідності внаслідок профзахворювання не містило такої норми. Тому, з урахуванням положень ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» відповідач зобов'язаний при розрахунку пенсії позивачу за віком по списку № 1 зарахувати час перебування [PERSON] на інвалідності у зв'язку з професійним захворюванням 8 років 8 місяців 10 днів як пільговий стаж до стажу роботи за Списком № 1, тобто зараховувати даний період до стажу роботи на пільгових умовах в подвійному розмірі. Слід зазначити, що ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» містись виключний зміст, який зазначено вище в постанові суду. В даній частині не існує дописки про зарахування чи призначення пенсії на пільгових умовах з дня встановлення інвалідності до дати звернення за переводом на пенсію за віком. Таким чином, винесене розпорядження відповідача № 1112071 від 03.01.2014 р. про зменшення розміру пенсії є незаконним та таким, що порушує права позивача на отримання гарантованих законодавством України пенсійних виплат. За таких обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасувати розпорядження УПФУ в м Калуші та Калуському районі № 112071 від 03.01.2014 року і зобов'язання УПФУ в м Калуші та Калуському районі повернути недоплачені суми пенсії починаючи з 01.02.2014 року є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Окрім того, враховуючи те, що відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін, слід також зобов'язати УПФУ у м. Калуші та Калуському районі зарахувати [PERSON] період перебування на інвалідності у зв'язку з трудовим каліцтвом 8 років 8 місяців 10 днів до пільгового стажу роботи за Списком №1 Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати пенсію надалі, то дана вимога задоволенню не підлягає. Так, згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів осіб є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Оскільки прогнозування можливих порушень зі сторони відповідача та зобов'язання його на майбутнє є передчасним, то вимоги позивача щодо захисту прав та інтересів осіб на майбутнє, без їх порушення, є безпідставним. Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. На підставі наведеного, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», ст.ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Результат розгляду: partial