Рішення адміністративного суду від 2014-01-21 00:00:00+02

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джеренова Євгена Сергійовича (відповідач -1), державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєва Олексія Олександровича (відповідач - 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Публічне акціонерне товариство «Банк Камбіо», [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та зобов,язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона і [PERSON] з 03.07.1999 року знаходяться у шлюбі, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадського стану м. Донецька, актовий запис за №328. У шлюбі вони придбали майно, зокрема на підставі договору купівлі-продажу №102 від 21.01.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], а саме: домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], з земельною ділянкою. Власником домоволодіння є [PERSON] За взаємною згодою [PERSON] і [PERSON] розпорядилися зазначеним майном, передавши його у іпотеку ПАТ «Банк Камбо», як майнові поручителі ТОВ «Промо-маркет» на підставі договору іпотеки від 27.08.2012 року №5896 посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про передачу в іпотеку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначеним договором іпотеки забезпечувалось виконання ТОВ «Промо-маркет» зобов'язання перед ПАТ «Банк Камбіо» за кредитним договором №7101-2012 від 27.08.2012 року. Також, позивач зазначає, що оскільки вона з чоловіком право власності на приміщення ПАТ «Банк Камбіо» не передавали і будь-яких судових рішень з приводу звернення стягнення на це майно не існує, позивач звернувся до реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку з заявами про надання інформації про державну реєстрацію права власності на все майно. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно все майно з 16.10.2013 року є власністю ПАТ «Банк Камбіо». Підставою виникнення права власності за ПАТ «Банк Комбіо» зазначено договір іпотеки. Підставою внесення запису про право власності за ПАТ «Банк Камбіо» на майно є відповідне рішення державного реєстратора Реєстраційної служби про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 6862627 від 16.10.2013 року на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представником позивача через канцелярію суду 12.12.2013 року надана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Гуляєва О.О. від 16.10.2013 року № 6862627 на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати державного реєстратора Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області Джеренова Є.С. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ПАТ «Банк Камбіо» на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача та третьої особи 2 - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи свою позицію аналогічно викладеній в позові, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач 1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надавши при цьому письмові заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач 2 в судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення, в яких посилається на те, що для проведення державної реєстрації, заявником були подані всі необхідні документи. Просив в задоволені позову відмовити. Представник третьої особи 1 - Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» в судовому засіданні заперечувала проти позову, надала суду письмові заперечення, відповідно до яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи 2, представника третьої особи 1, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що перебуваючи у шлюбі [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 21 січня 2010 року за №102 посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] придбали майно, зокрема - домоволодіння з земельною ділянкою, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником якого є [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що 27 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (Іпотекодержатель) та громадянкою України [PERSON] (Іпотекодавець), яка є майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю «Промо-Маркет» (позичальник) укладений договір іпотеки, який зареєстровано в реєстрі за № 5896, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до умов цього договору Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку об'єкт нерухомості, зокрема, домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2.1 статті 2 договору іпотеки передбачено, що іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань Позичальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору №712/01-2012 від 27 серпня 2012 року укладеного між Іпотекодержателем «Банк Камбіо» та Позичальником - ТОВ «Промо-Маркет». Строк повернення кредиту зазначено 26 серпня 2013 року. Також, у відповідності до пункту 7.1 статті 7 вказаного договору іпотеки Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в наступних випадках: у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань забезпечені іпотекою згідно зі статтею 2 цього договору, та в інших випадках, передбачених Кредитним договором; у разі порушення Іпотекодавцем всіх або окремих засвідчень і гарантій, вказаних в статті 3 цього договору, у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем всіх або окремих обов'язків встановлених цим договором. У зв'язку з невиконанням позичальником - ТОВ «Промо-Маркет» умов кредитного договору №712/01-2012 від 27.08.2012 року, ТОВ «Банк Камбіо» звернувся до реєстраційної служби щодо реєстрації права власності на домоволодіння за іпотечним договором з метою реалізації вказаного майна та задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. 16 жовтня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим О.О. прийнято рішення № 6862627 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] за Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо». Підставою виникнення права власності є договір іпотеки № 5896, 27.08.2012 року засвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Позивач не згоден з рішенням відповідача 2 щодо проведення державної реєстрації на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Банк Камбіо», вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з чим звернувся до суду. З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В розумінні приписів статті 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов'язання - зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Як вже зазначалося раніше, 27.08.2012 року між ПАТ «Банк Камбіо» (Іпотекодержатель) та громадянкою України [PERSON] (Іпотекодавець), яка є майновим поручителем Товариства з обмеженою відповідальністю «Промо-Маркет» (позичальник) укладений договір іпотеки, який зареєстровано в реєстрі за № 5896, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Умовами цього договору є те, що Іпотекодавець передає Іпотекодержателю в іпотеку об'єкт нерухомості, а саме домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 2.1 статті 2 договору іпотеки передбачено, що іпотека відповідно до цього договору забезпечує повне виконання грошових зобов'язань Позичальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору №712/01-2012 від 27 серпня 2012 року укладеного між Іпотекодержателем та Позичальником - ТОВ «Промо-Маркет». Строк повернення кредиту зазначено 26 серпня 2013 року. Тобто, у боржника ТОВ «Промо-Маркет» з моменту укладення кредитного договору №712/01-2012 виникло зобов'язання щодо повного виконання грошових зобов'язань перед ПАТ «Банк Камбіо». Згідно з пунктом 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до п. 1 ст. 37 зазначеного Закону Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд вважає, що законодавцем чітко передбачений порядок набуття права власності на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання по договору перед Іпотекодержателем. Крім того, пунктом 7.2 статті 7 іпотечного договору від 27.08.2012 року передбачено, що у випадках, передбачених п. 7.1 цієї статті Договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення відповідного порушення протягом 30-ти днів з моменту отримання Іпотекодавцем цієї вимоги. Якщо протягом встановленого 30-ти денного строку вимога Іпотекодержателя залишається невиконаною, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки. В судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з невиконанням боржником умов кредитного договору від 27 серпня 2012 року №712/01-2012 ПАТ «Банк Камбіо», а саме пункту 3.3.5 в частині не надання фінансової звітності (балансу, звіту про фінансові результати, роздруківку дебіторів і кредиторів, загальні надходження на усі рахунки, що належать Позичальнику) за 2012 рік, ПАТ «Банк Камбіо» 10 червня 2013 року виставлена вимога, якою зобов'язано ТОВ «Промо-Маркет» достроково повернути кредит, сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом та провести повний розрахунок з ПАТ «Банк Камбіо» протягом 30 календарних днів з дати відправлення цієї вимоги. Дана вимога була вручена [PERSON], яка є майновим поручителем ТОВ «Промо-Маркет». Разом з тим, суд вважає необхідним звернути увагу на те, що пунктом 7.4 договору Іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у позасудовому порядку шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель зобов'язаний не менш ніж за 30 календарних днів до прийняття предмету іпотеки у власність письмово повідомити Іпотекодавця про своє рішення. Як встановлено в судовому засіданні Іпотекодержателем - ПАТ «Банк Камбіо» не надсилались письмові повідомлення Іпотекодавцеві про прийняте рішення щодо прийняття предмету іпотеки у власність, у зв'язку з невиконанням боржником ТОВ «Промо-Маркет» умов кредитного договору від 27 серпня 2012 року №712/01-2012. Суд не приймає до уваги посилання представника третьої особи 1 на те, що вимога про зобов'язання дострокового повернення кредиту є тим рішенням, яке надає право звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки п. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено прийняття відповідного рішення іпотекодержателем. Тобто, банком не було враховано порядку передбаченого чинним законодавством та умовами кредитного договору щодо прийняття у власність предмету іпотеки. В свою чергу, з метою реалізації звернення стягнення на предмет іпотеки 11 жовтня 2013 року представник Приватного акціонерного товариства «Банк Камбіо» звернувся до Реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції Донецької області з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Для реєстрації прав ПАТ «Банк Камбіо» були надані наступні документи: договір іпотеки від 27.08.2012 року; заява [PERSON] від 27.08.2012 року про згоду на укладання та підписання кредитних договорів його дружиною [PERSON]; вимога від 10.06.2013 року б/н; звіт про оцінку предмета іпотеки від 07.10.2013 року; виписка державного реєстратора серія АА №074434; довідка Відділу статистики від 14.09.2012 року АБ №519157; паспорт уповноваженої особи, яка подає заяву; статут ПАТ «Банк Камбіо»; документи ТОВ «Промо-Маркет»; державний акт на право власності на земельну ділянку. 16 жовтня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби України Гуляєвим О.О. прийнято рішення № 6862627 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Суд вважає рішення державного реєстратора необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм діючого законодавства, з огляду на наступне. Так, державну реєстрацію прав на нерухоме майно згідно з п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 703 від 22.06.2011 року (зі змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 22 червня 2011 року (далі - Порядок № 703) проводять органи державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами та доповненнями) обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, у розумінні приписів ст. 2 вказаного Закону, є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Разом з тим, пунктом 7 Порядку №703 передбачено, для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Приписами пункту 10 зазначено, що заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита. Згідно з пунктом 26 Порядку №703 для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Приписами пункту 31 Порядку № 703 встановлено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 - 30 цього Порядку, подає документ, що підтверджує факт надання згоди іпотекодержателем або органом державної податкової служби на відчуження або інше визначення юридичної долі нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі. Згідно із пунктом 34 Порядку № 703 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує сплив 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя, якщо більш тривалий строк не вказано у надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмовій вимозі; 3) звіт про оцінку предмета іпотеки, складений після спливу строку, що зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 4) витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли предметом іпотеки є земельна ділянка та в документах, що зазначені у пункті 27 цього Порядку, відсутні відомості про її кадастровий номер); 5) заставну (у разі, коли іпотечним договором передбачено її видачу). Як зазначено судом раніше, ПАТ «Банк Камбіо» 10 червня 2013 року виставлена вимога, якою зобов'язано ТОВ «Промо-Маркет» достроково повернути кредит, сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом та провести повний розрахунок з ПАТ «Банк Камбіо» протягом 30 календарних днів з дати відправлення цієї вимоги. Дана вимога була вручена [PERSON], яка є майновим поручителем ТОВ «Промо-Маркет» 11.06.2013 року. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що у зв'язку з невиконанням вимоги банку про повернення кредиту від 10.06.2013 року боржником ТОВ «Промо-Маркет» у встановлений 30-ти денний термін, попередження Іпотекодержателем про звернення стягнення на предмет іпотеки на адресу Товариства не надсилалось, що є порушенням п.п.1 п. 34 Порядку № 703. Також, з матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2013 року на підставі договору від 07.10.2013 року №07/10 про проведення експертної грошової оцінки Приватним підприємством «Інформаційний науково-дослідницький центр «Експерт - консалтинг» надано звіт про експертну грошову оцінку домоволодіння, яке належить [PERSON] та розташовано за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с. Урзуф, вул. Набережна, 79а. Проте, в судовому засіданні представник позивача та третьої особи 2 пояснила, що звіт про експертну грошову оцінку домоволодіння Іпотекодержателем - ПАТ «Банк Камбіо» на адресу Іпотекодавця - ТОВ «Промо-маркет» та [PERSON], яка є майновим поручителем ТОВ «Промо-маркет» не надходив, що є порушенням п.п 3 п. 34 Порядку № 703. Крім того, в судовому засіданні представником третьої особи 1 - ПАТ «Банк Камбіо» не було надано належних доказів відносно того, чи надсилався звіт про експертну оцінку на адресу Іпотекодавця - ТОВ «Промо-маркет» та [PERSON], яка є майновим поручителем ТОВ «Промо-маркет». Таким чином, аналізуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6862627 від 16.10.2013 року на домоволодіння за ПАТ «Банк Камбіо», державним реєстратором не було враховано те, що представником банку не було надано повний пакет документів для проведення реєстрації права власності. Втім, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. Відповідно до статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема, 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. Тобто, відповідач повинен був прийняти рішення про зупинення розгляду заяви та повідомити про це заявника з наданням строку для виконання вимоги державного реєстратора і після цього приймати рішення щодо можливості реєстрації права власності. Щодо позовних вимог в частині зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Джеренова Є.С. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав ПАТ «Банк Камбіо» на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], суд зазнає наступне. Відповідно до пункту 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Отже, враховуючи, що обов'язок щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав вже покладено на відповідача, суд вважає скасування рішення № 6862627 від 16.10.2013 року державного реєстратора прав нерухоме майно Гуляєва Олексія Олександровича - Державної реєстраційної служби України про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] є належним та повним захистом прав позивача, тому в цій частині вимог позивача необхідно відмовити. Згідно із частиною 2 статі 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. На підставі частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем 2 не доведено правомірність прийнятого рішення щодо реєстрації права власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с. Урзуф, вул. Набережна, 79а за ПАТ «Банк Камбіо», а тому рішення відповідача 2 є протиправним та підлягає скасуванню. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial