Рішення адміністративного суду від 2014-02-28 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся в суд з адміністративним позовом до ІГДПС ВДАІ Луцького МВ УМВС України у Волинської області прапорщика міліції Ваврика О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивує тим, що 29.01.2014 року ІГДПС ВДАІ Луцького МВ УМВС України у Волинської області прапорщиком міліції Вавриком О.В. була винесена постанова серії ПС1 № 016079 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розміром 520 грн. Посилаючись на те, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова винесена з порушенням чинного законодавства, просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 016079 від 29.01.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої підтримує позовні вимоги та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач Ваврик О.В. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні заявленого позову та розгляд справи проводити без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 29.01.2014 року ІГДПС ВДАІ Луцького МВ УМВС України у Волинської області прапорщиком міліції Вавриком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], згідно якого останній 29.01.2014 року о 08 год. 20 хв. в м. Луцьк по вул. Винниченка керував автомобілем марки «Opel Combo» державний номерний знак [NUMBER], та здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожніми знаками 5.8, 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 4). Також у протоколі зазначено, що [PERSON] відмовився від підпису та пояснень у присутності двох свідків, зокрема [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). На підставі вказаного протоколу, 29.01.2014 року ІГДПС ВДАІ Луцького МВ УМВС України у Волинської області прапорщиком міліції Вавриком О.В. винесено постанову серії ПС1 № 016079 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу розміром 520 грн. Як вбачається з пояснень позивача, викладених в адміністративному позові, він визнав наявність дорожніх знаків 5.8 та 5.11, однак зазначив, що вони були розташовані на смузі зустрічного руху і не були в зоні його видимості, однак не підтвердив наведеного жодним доказом, як і не навів у чому полягає протиправність дій інспектора ДАІ, та яку норму закону останнім було грубо порушено і яким чином. Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. З наведеного слідує, що позивачем все ж таки було вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, однак при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, інспектором ДАІ, допущено ряд процесуальних порушень, зокрема: не враховано обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на протязі року не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, ніде не працює, внаслідок вчиненого ним адміністративного правопорушення ніхто не постраждав, тяжких наслідків не наступило. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що постанову серії ПС1 № 016079 від 29.01.2014 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП слід скасувати та звільнити останнього від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначимістю вчиненого, а провадження у справі щодо нього закрити. На підставі ст.ст. 22, 33, 280, 283, 293 КУпАП,

Результат розгляду: granted