Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

У жовтні 2011 року [PERSON] звернувся до Окружного адміністративного суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Головного управління юстиції у місті Севастополі в особі Підрозділу примусового виконання рішень Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі, Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії. А саме, просить: визнати незаконним з боку Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя не виконання чотирьох судових рішень, які набрали законної сили і які ухвалено іменем України - виконавчі листи № 2а-421/08, № 2а-613/08, № 2а-209/08 і № 2а-1014/09; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя виконати чотири судових рішення, які набрали законної сили і які ухвалено іменем України - виконавчі листи № 2а-421/08, № 2а-613/08, № 2а-209/08 і № 2а-1014/09. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що протиправними діями відповідачів були порушені права та законні інтереси позивача. Позивач до судового засідання надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Встановивши обставини справи, дослідивши докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Ленінським районним судом міста Севастополя винесено постанови у справах № 2а-421/08, № 2а-613/08, № 2а-209/08, №2а-1014/09 про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя виплатити [PERSON] невиплачену частину щорічної разової допомоги, передбаченої частиною п'ятою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів та гарантії їх соціального захисту" у відповідних розмірах. Судові рішення Ленінського районного суду міста Севастополя підлягали примусовому виконанню. Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі було прийнято постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві у вказаних справах, оскільки платіжні вимоги було повернуто без виконання у зв'язку з відсутністю коштів за відповідним кодом економічної класифікації витрат бюджету. Постановами Окружного адміністративного суду міста Севастополя від 29 березня 2010 року у справі № 2а-154/10/2770, від 06 квітня 2010 року у справі № 2а-155/10/2770, від 30 березня 2010 року у справі № 2а-156/10/2770 та від 30 березня 2010 року у справі № 2а-157/10/2770 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби у місті Севастополі, постанови про повернення виконавчою документа стягувачеві у справах № 2а-613/08, № 2а-421/08, № 2-а-209/08, № 2-а-1014/09 було скасовано і зобов'язано підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі здійснити необхідні дії для примусового виконання судових рішень Ленінського районного суду міста Севастополя. До даного часу вказані судові рішення не виконано. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Критерії оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень наведені у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Частиною п'ятою статті 124 Конституції України закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом. За приписом частини першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Встановлено, що підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби у місті Севастополі відкрито виконавчі провадження по примусовому виконанню: постанови суду від 23 травня 2008 року у адміністративній справі № 2а-421/08; по примусовому виконанню постанови суду від 04 грудня 2008 року у адміністративній справі № 2а-613/08; по примусовому виконанню постанови суду від 14 травня 2008 року у адміністративній справі № 2а-209/08; по примусовому виконанню постанови суду від 03 квітня 2009 року у адміністративній справі № 2а-1014/09/2703. 15 липня 2010 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби у місті Севастополі на адресу управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополі було направлено вимогу про виконання рішень суду № 2а-1014/09/2703, 2а-613/08, 2а-209/08, 2а-421/08. 22 липня 2010 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби у місті Севастополі на адресу управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополі було направлено вимоги № 2 про виконання рішень суду № 2а-1014/09/2703, 2а-613/08, 2а-209/08, 2а-421/08. Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби у місті Севастополі 09 грудня 2010 року було направлено вимоги: до начальника відділу Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Севастополі та директора державного комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об'єктів нерухомого майна" з проханням надати інформацію про наявність зареєстрованого за боржником - управлінням праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополі рухомого та нерухомого майна; до державної податкової адміністрації міста Севастополя з проханням надати інформацію про наявність відкритих рахунків в установах банків на ім'я управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополі. З метою списання коштів з рахунка боржника до органу казначейства були направлені платіжні вимоги від 09 грудня 2010 року № 522, № 523, № 539 та від 21 грудня 2010 року № 320 у справах 2а-1014/09, № 2а-209/08, № 2а-613/08, № 2а-421/08 відповідно, які було повернуто без виконання у зв'язку з тим, що кошторис боржника не містить коду економічної класифікації витрат бюджету, за якими необхідно здійснювати безспірне списання; відсутністю відкритих асигнувань за відповідним кодом програмної класифікації видатків бюджету. Оскільки судові рішення, що ухвалюються судами іменем України є обов'язковими до виконання на всій території України, то суд визнає протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя щодо не виконання чотирьох судових рішень у справах № 2а-421/08, № 2а-613/08, № 2а-209/08, 2а-1014/09, які набрали законної сили і, які ухвалені іменем України. Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не надано до суду заперечень проти позову та будь-яких доказів правомірності своєї бездіяльності щодо невиконання чотирьох судових рішень, що набрали законної сили і які ухвалено іменем України - виконавчі листи: № 2а-421/08, № 2а-613/08, № 2а-209/08, № 2а-1014/09. За таких обставин суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про наявність підстав для їх задоволення.

Результат розгляду: granted