Рішення адміністративного суду від 2014-03-14 00:00:00+02

До судді Окружного адміністративного суду м. Києва Саніна Б.В. надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Джонсон» (надалі - Позивач/ТОВ «СК Джонсон») до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (надалі - Відповідач/Центральний офіс), в якому просить суд: 1. Скасувати податкове повідомлення-рішення Центрального офісу від 24.12.2013 р. №0000263710 в частині 183 876,65 грн. (121 874,65 грн. за основним платежем та 62 002,00 грн. штрафні санкції); 2. Присудити з Державного бюджету України на користь Позивача здійснені ним витрати у вигляді судового збору. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва суду від 17.02.2014 р. провадження у справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання з'явився представник Позивача, який позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позовні вимоги задовольнити із підстав, викладених в адміністративним позові, зокрема, зазначає про порушення Відповідачем положень Податкового кодексу України (надалі - ПК України), що призвели до неправомірних висновків щодо завищення ТОВ «СК Джонсон» податкового кредиту та бюджетного відшкодування на суму 121 874,65 грн. та винесення 24.12.2013 р. оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. В судове засідання з'явився представник Відповідача, який щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі, просить в задоволенні позову відмовити із підстав, викладених в письмових запереченнях, мотивуючи тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене Відповідачем правомірно, оскільки податкові накладні, за якими сума податку на додану вартість була включена до складу податкового кредиту та від'ємного значення за липень 2013 р., складені з порушеннями. Відповідно до положень ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в письмовому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи документів. Розглянувши наявні в матеріалах докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позов, оцінивши докази які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «СК Джонсон» перереєстроване Оболонською районною державною адміністрацією м. Києва 10.04.1995 р. (код ЄДРОПУ 00146137), з 08.08.1990 р. взято на податковий облік та станом на дату реєстрації перевірки перебуває на обліку в Центральному офісі. Основними видами діяльності згідно із витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АГ №635853 є оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов'язана з ними діяльність, дослідження кон'юнктури ринку та виявлення громадської думки. У період з 14.10.2013 р. по 18.10.2013 р. на підставі направлення №517 від 14.10.2013 р. та наказу №582 від 11.10.2013 р. про проведення виїзної позапланової перевірки, згідно із затвердженим планом перевірки, відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, п.3 постанови КМУ від 27.12.2010 р. №1238 «Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку» (надалі - постанова КМУ №1238), відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України Центральним офісом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТОВ «СК Джонсон» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 4 345 282 грн. та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 1 653 499 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ за липень 2013 р., згідно якої був складений акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «СК Джонсон» (код за ЄДРПОУ 00146137) від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за липень 2013 р.» від 18.10.2013 р. №1267/40-30/37-20/146137 (надалі - Акт перевірки №1267), в якому зазначено про виявлені наступних порушень вимог законодавства Позивачем, зокрема: ь п.198.2, п.198.6 ст.198 та п.200.1, п.200.3 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення на загальну суму 316 063,00 грн., а саме: за червень 2013 р. на суму ПДВ 192 058,00 грн. та за липень 2013 р. на суму ПДВ 124 004,00 грн.; ь пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.2 та п.200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за липень 2013 р. на загальну суму ПДВ в розмірі 192 058,00 грн. Згідно із цим, на підставі Акту перевірки №1267 Центральним офісом було винесене податкове повідомлення-рішення (форма «В4») №0000533720 від 13.11.2013 р., яким Позивачу було зменшено розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 124 004,00 грн. за липень 2013 р. Поряд із цим, у період з 04.11.2013 р. по 19.11.2013 р. на підставі направлення №570 від 04.11.2013 р. та наказу №689 від 01.11.2013 р. про проведення виїзної позапланової перевірки, згідно із затвердженим планом перевірки, відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, п.3 постанови КМУ №1238, відповідно до п.200.11 ст.200 ПК України Центральним офісом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка правомірності нарахування ТОВ «СК Джонсон» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту у сумі 611 175 грн. та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 4 345 282 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ за серпень 2013 р., згідно якої був складений акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «СК Джонсон» (код за ЄДРПОУ 00146137) від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за серпень 2013 р.» від 19.11.2013 р. №1386/40-30/37-20/00146137 (надалі - Акт перевірки №1386), в якому зазначено про виявлені наступних порушень вимог законодавства Позивачем, зокрема: ь п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1 та п.200.3 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми податкового кредиту та від'ємного значення за серпень 2013 р. у розмірі 61 507,00 грн., яка підлягає зменшенню; ь пп.14.1.18 п.14.1 ст.14, п.200.1, п.200.2 та п.200.4 ст.200 ПК України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за серпень 2013 р. на рахунок в банку на загальну суму ПДВ 124 004,00 грн., яка підлягає зменшенню. Крім того, на підставі Акта перевірки №1386 Центральним офісом прийняте податкове повідомлення-рішення (форма «В1») №0000263710 від 24.12.2013 р., яким Позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у т.ч. заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 186 006,00 грн. (з яких 124 004,00 грн. - сума завищення бюджетного відшкодування (не відшкодовано на момент перевірки) та 62 002,00 грн. - штрафні санкції). Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення №0000263710 в частині 183 876,65 грн. (121 874,65 грн. - за основним платежем та 62 002,00 грн. - штрафні санкції) протиправним, ТОВ «СК Джонсон» звернулось до суду із даним адміністративним позовом. При цьому, податкове повідомлення-рішення в іншій частині основного платежу (2 129,35 грн.) Позивачем не оскаржується. Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення взаємовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від'ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від'ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. При цьому, у пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України зазначено, що бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість (надалі - ПДВ) на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу. Як вбачається з Акту перевірки №1386, згідно із поданою 19.09.2013 р. ТОВ «СК Джонсон» до Центрального офісу декларацією з ПДВ за серпень 2013 р. №9058585368, від'ємне значення між сумою податкового зобов'язання та податкового кредиту відображене у ряд.19 декларації складає 611 175,00 грн., а в ряд.23.1 декларації (сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку) визначено суму ПДВ у розмірі 4 345 282,00 грн., яку сформовано з урахуванням залишку від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме, за липень 2013 р. Так, у поданій ТОВ «СК Джонсон» податковій декларації за серпень 2013 р. від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (що відображено у ряд.19 декларації) складає 611 175,00 грн. При цьому, у наданому суду уточнюючому розрахунку податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 16.12.2013 р., Позивачем за звітній період серпень 2013 р. суму у ряд.19 зі 611 175 грн. самостійно виправлено на 422 612 грн. Так, за результатами проведеної перевірки достовірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2013 р., Відповідачем було встановлено завищення Позивачем суми бюджетного відшкодування на суму ПДВ розміром 124 004,00 грн., оскільки за поданою Позивачем декларацією за липень 2013 р. №9051668267 від 20.08.2013 р. завищено податковий кредит на суму ПДВ 124 004,00 грн., що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за липень 2013 р. по ряд.19 декларації внаслідок чого, невірно визначена сума по ряд.20.2 декларації від'ємного значення різниці за липень 2013 р. до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за серпень 2013 р. Поряд із цим, відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу. Згідно із пп.«а» п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. При цьому, відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Так, як вбачається з матеріалів справи, у липні 2013 р. Позивачем було включено до податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 121 874,65 грн. за податковими накладними, отриманими ТОВ «СК Джонсон» від постачальників, а саме: ФОП [PERSON], ТОВ «НТТ Сістем ЛТД», ТОВ «ТК Техком», ТОВ «Самекс експрес», ТОВ «ІФМ-Електронік», ТОВ «Тара-Пак», ПП «Комел +», ТОВ «Гай», ТОВ «Зберігаючі Енергію», ТОВ «НВП «Полікс», ТОВ Фірма «АВ Центр», ТОВ «Техноторг-Дон», ТОВ «Ніко Донбас», ПП «Компанія «Євростиль», ТОВ «Маркус Проджект», ПП «Акрілат-хімконтракт», ТОВ «Ніко-Захід», ТОВ «КВО Сервіс», компанія «Нові транспортні Технології». Крім того, п.201.1 ст.201 ПК України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: у паперовому вигляді або в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України); номер та дата митної декларації, за якою було здійснено митне оформлення товару, ввезеного на митну територію України. Відповідно до п.201.6 ст.201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. При цьому, п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно із п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Як вбачається з Акту перевірки №1368, перевіркою правомірності визначення податкових зобов'язань не було встановлено порушень, однак в ході перевірки правомірності формування Позивачем податкового кредиту за липень-серпень 2013 р. Відповідачем встановлено завищення податкового кредиту за липень 2013 р. у розмірі 124 004,00 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за серпень 2013 р. (р.23.1 декларації) на 124 004,00 грн. Підставою відповідних висновків Відповідач став Акт перевірки №1267, в якому зафіксовано про те, що до складу податкового кредиту ТОВ «СК Джонсон» були включені податкові накладні від вказаних вище контрагентів Позивача, складені з порушеннями, а саме: в графі «вид цивільно-правового договору» податкових накладних ТОВ «СК Джонсон» зазначено «договір». Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником Позивача, зазначені в податкових накладних договори в письмовій формі не укладались, оскільки господарські правовідносини відбувались на підставі рахунків-фактур, дата виписки яких зазначена в спірних податкових накладних як дата «договорів». З огляду на надані Позивачем податкові накладні, суми ПДВ за якими були віднесені до податкового кредиту за липень 2013 р., всі зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, що дає підстави суду вважати їх належними для внесення до реєстру отриманих податкових накладних та включення сум ПДВ до податкового кредиту у період їх отримання. Крім того, вони дають змогу ідентифікувати всіх перелічених вище контрагентів ТОВ «СК Джонсон», а також підтверджують зміст та обсяг відповідних господарських операцій. Оскільки інших недоліків окрім неправильного визначення «договір» чи «рахунок-фактура» у наданих податкових накладних судом не встановлено, що не спростовано представником Відповідача, таке помилкове в них зазначення повинно розглядатись як окремий недолік, що не тягне втрати ними статусу належних документів. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.07.2013 р. у справі №К/800/7790/13. Крім того, представником Позивача були надані суду видаткові накладні, рахунки-фактури, банківські виписки, що підтверджують право ТОВ «СК Джонсон» на включення суми ПДВ у розмірі 121 874,65 грн. до податкового кредиту за липень 2013 р., а від так, надають право віднесенню такої суми до складу суми бюджетного відшкодування (ряд.23.1 декларації за серпень 2013 р.). Поряд із цим, в Акті перевірки №1368 зазначено, що фактично за результатами звірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати Позивачем товарів за серпень 2013 р., за даними ТОВ «СК Джонсон» загальна сума ПДВ складає 4 345 282,00 грн., однак за даними перевірки загальна сума ПДВ складає 4 122 278,00 грн. Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. Крім того, згідно із п.200.3 ст.200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Пунктом 200.4 ст.200 ПК України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до п.200.6 ст.200 ПК України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених п.200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів. Таким чином, визначальним фактом права платника на бюджетне відшкодування ПДВ в наступному податковому періоді в даному випадку є фактична оплата ним сум такого податку продавцю товарів (послуг) у попередніх податкових періодах, яка Позивачем здійснена з отриманням податкових накладних, що підтверджується дослідженими банківськими виписками на загальну суму 121 874,65 грн. Аналогічна позиція викладена також в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 22.07.2013 р. №К/9991/74954/12 та від 14.01.2014 р. №К/800/15576/13. В свою чергу, на обґрунтування своїх висновків Відповідач посилається лише на Акт перевірки №1267, оскільки зафіксовані в ньому порушення вплинули на визначення від'ємного значення попереднього звітного періоду (ряд.21.1 декларації за липень 2013 р.), на залишок від'ємного значення попереднього звітного періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (ряд.22 декларації за липень 2013 р.) та на рахунок бюджетного відшкодування (ряд.23.1 декларації за серпень 2013 р.) за серпень 2013 р. на 124 004,00 грн. Інших обставин в обґрунтування висновків Акту перевірки №1368 та оскаржуваного рішення, (у т.ч. аналіз операцій з контрагентами Позивача, перевірки повноти визначення податкових зобов'язань з ПДВ, перевірки наявності платіжних доручень (банківських виписок, інших документів) на суму податку, фактично сплачену отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг) акт перевірки не містить та, а по суті, ґрунтується лише на Акті перевірки №1267. Крім того, як зазначено в Акті перевірки №1368, що підтверджується представником Відповідача, станом на дату підписання вказаного Акта за результатами опрацювання податкових періодів, починаючи з періоду виникнення від'ємного значення, не встановлено включення ТОВ «СК Джонсон» до складу податкового кредиту за липень-серпень 2013 р. податкових накладних незареєстрованих у Єдиному державному реєстрі податкових накладних. При цьому, запити на проведення зустрічних звірок не направлялись. За результатами перевірки не встановлено наявність правових відносин Позивача з платниками, установчі документи, первинні та інші документи яких у судовому порядку визнані недійсними. Також в ході проведення перевірки не виявлено серед постачальників суб'єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов'язання, здійснюють операції, не обумовлені економічними причинами (цілями ділового характеру). З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про правомірність включення суми ПДВ у розмірі 121 874,65 грн. до складу податкового кредиту та від'ємного значення за липень 2013 р., а від так, правомірність включення до розрахунку бюджетного відшкодування за серпень 2013 р. Поряд із цим, відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених пп.54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов'язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. Згідно із зазначеним, оскільки Позивачем за оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням завищено суму бюджетного відшкодування, що підтверджується представником Позивача, на суму 2 129,35 грн. (частина, яка не оскаржується), тому сума штрафних санкцій становить 1 064,68 грн. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Таким чином, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав, свобод та інтересів фізичної особи. Частинами 1, 2 та 3 ст.11 КАС України, визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «СК Джонсон» частково. При цьому, відповідно до положень ст.94 КАС України сплачений судовий збір відшкодовується на користь Позивача частково.

Результат розгляду: partial