Рішення адміністративного суду від 2014-01-31 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шполянському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити нарахування і виплату пенсії. Постановою Шполянського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2011 р. позовні вимоги задоволено частково. Не погоджуючись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу. Згідно п. 2 ч. 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інвалідом 2-ї групи, що підтверджено відповідним посвідченням та довідкою МСЕК. У відповідності до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для І групи - 10 мінімальних пенсій за віком, для ІІ групи - 8 мінімальних пенсій за віком, а для III групи - 6 мінімальних пенсій за віком. Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровлю, особам, віднесеним до категорії 1 - інвалідам І групи складає 100 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії за віком, а інвалідам III групи - 50 % мінімальної пенсії за віком. Розмір виплачуваних позивачам пенсій не відповідає вказаним вище розмірам, визначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки він є значно нижчим ніж передбачено Законами. У своїх відмовах щодо здійснення перерахунку призначеної і виплачуваної пенсії, відповідач посилається на постанови, якими він керується при визначенні розміру основної та додаткової пенсії. З огляду на те, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу в порівняні з Постановами КМУ, відповідач неправомірно виплачував пенсію позивачам в меншому розмірі ніж це передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив період, за який необхідно проводити таке нарахування. Законом України № 3491-У1 від 14 червня 2011 року внесені зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", яким доповнено прикінцеві положення пунктом 4 такого змісту; установити, що у 2011 році норми і положення статей 39,50,51,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Із аналізу наведеної норми випливає, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України, зокрема, постановою КМУ № 745 від 06.07.2011р., яка набула чинності 23.07.2011року. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачу щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок і виплату щомісячної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії починаючи з 23.07.2011 року слід відмовити, так як з цього часу пенсійний орган, обчислюючи розмір надбавки відповідно до ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинен застосовувати встановлені КМ України розміри такої пенсії. Позовні вимоги, які стосуються періоду з 05 квітня 2011 року по 22 липня 2011 року, залишити без змін. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення справи та є підставою для скасування постанови суду першої інстанції. Відповідно до ч.10 ст.183-2 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції є остаточним та оскарженню не підлягає, як таке, що постановлене за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в справах, розгляд яких передбачено п. 2 ч. 1 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Результат розгляду: partial