Рішення адміністративного суду від 2014-01-22 00:00:00+02

31 жовтня 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачці було призначено пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» з 03.02.2011 року. До виходу на пенсію позивачка працювала у виконкомі Краснодонської міської ради. Для розрахунку пенсії позивачем була надана довідка про заробітну плату за останні 24 місяці роботи. До розрахунку пенсії не було включено матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, виплати яких передбачені Законом України «Про державну службу» та суми індексації заробітної плати. У жовтні 2013 року позивачка звернулась до відповідача з проханням здійснити перерахунок пенсії з урахуванням усіх складових заробітної плати робітної плати державного службовця, на які були нараховані та з яких утримані страхові внески. Але відповідач своєю відповіддю від 30.10.2013 в задоволенні вимог позивача відмовив. Позивач просив суд визнати протиправною відмову відповідача - Управління Пенсійного Фонду України у м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області у перерахунку та виплаті їй пенсії та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 03.02.2011 року у розмірі 89% від заробітної плати, з урахуванням усіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Постановою Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області щодо відмови [PERSON] у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки про складові заробітної плати від 23.10.2013 року, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», виданої виконкомом Краснодонської міської ради, з урахуванням усіх складових заробітної плати, що повинні входити у розрахунок пенсій, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум нарахованої індексації, з яких нараховані та фактично сплачені страхові внески у повному обсязі. Зобов'язати Управління Пенсійною Фонду України в м. Краснодоні та Краснодонському районі Луганської області провести [PERSON] перерахунок нарахованої пенсії, в розмір 89% від суми заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виходячи з усіх складових заробітної плати, у тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сум виплаченої щомісячної індексації заробітної плати, на які були нараховані та фактично сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, 01.10.2013 року. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено. Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, вказує на відсутність правових підстав для задоволення вимог. Зазначає, що призначення та перерахунок пенсії державним службовцям проводиться відповідно до Закону України «Про державну службу». Вважає, що оскільки ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачені інші надбавки, то дане поняття стосується надбавок (або інших виплат), які встановлені на загальнодержавному рівні та стосуються усіх державних службовців, тому винагороду за вислугу років, премії та індексації у вищезазначеному переліку не значаться. Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне. Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що [PERSON] було призначено пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу»" з 03.02.2011 року. Для визначення розміру пенсії, заробіток розраховувався на підставі наданих виконкомом Краснодонської міської ради довідок про складові заробітної плати відповідно до Закону України «Про державну службу» № 143 від 03.02.2011 року. Розмір пенсії становить 89% від розміру заробітної плати держслужбовця. При першому поданні документів для призначення пенсії виконкомом Краснодонської міської ради зайнятості були надані довідки про складові заробітної плати, в яких не були зазначені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів. Виконкомом Краснодонської міської ради позивачу надана нова довідка від 23.10.2013 року № 28 про складові заробітної плати, в якій зазначені: матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація. У довідці зазначено, що на всі виплати, включені в довідку, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. 24.10.2013 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії на підставі довідки від 23.10.2013 року № 28 про складові заробітної плати. У відповіді відповідача № 32812/02 від 30.10.2 13 року у перерахунку пенсії позивачу відмовлено. Відповідач зазначив, що прийняти нову довідку не ліс можливості. Зазначили проте, що матеріальна допомога не входить до складу заробітної плати державного службовця. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, які не є спірними між сторонами, та відповідні їм правовідносини. За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця. Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу). Стаття 41 Закону № 1058-IV визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні статей 33, 37 Закону № 3723-XII і в постановах від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня 2013 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13 відповідно) зазначив, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Відповідачем в обґрунтування прийнятого рішення не надано суду жодного доказу. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції на підставі вищезазначених нормативно - правових актів, правильно прийшов до висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та соціально побутові потреби, а також суми індексації грошових доходів громадян, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування слід враховувати при призначенні пенсії позивачці. Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що діяла до 01.01.2014 року), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково зазначено відсоток заробітної плати, відповідно до якого нараховується пенсія державним службовцям, а тому вимоги апеляційної скарги необхідно задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити. На момент звернення позивача із заявою до Управління 24.10.2013 року регулювання порядку призначення пенсій та перерахунку з коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4. Частини 4 статті 45 зазначеного Закону перерахунок пенсії призначається з дня звернення за пенсією, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не звернув увагу на зазначену норму закону. За призначенням пенсії позивач звернулась до відповідача 24.10.2013 року. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід змінити. Замінивши у абзаці третьому слова та цифри «89%» та «01.10.2013 року» словами та цифрами «80%» та « з 01 листопада 2013 року». Відповідно до п.1.ч.1 статті 201 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни судового рішення є правильне по суті вирішення справи, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Результат розгляду: partial