Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 04 лютого 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 лютого 2014 року. Державна податкова інспекція у Виноградівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1376,40 грн., крім того просить розглянути справу без участі представника позивача, за наявними матеріалами справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, а відтак у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснюється. Відповідач письмове заперечення проти позову з належними доказами не подав, в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження, про дату, час і місце судового розгляду даної адміністративної справи. Таким чином справа розглядається за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач, відповідно до копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 № 572378 (а.с.4), зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності 22.09.2006 р. та взятий на облік у ДПІ у Виноградівському районі. Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. В порушення даної норми станом на 23.12.2013р. за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 1376,40 грн., що підтверджується обліковими картками платника податків (а.с.7-8). Дана заборгованість виникла на підставі наступного. Відповідно до ст. 291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, та у відсотках до доходу (відсоткові ставки). Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця (п.295.1 ст.295 Податкового кодексу України). Відповідно до поданої заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 12.06.2013 року, відповідач самостійно обрав для провадження своєї підприємницької діяльності спрощену систему оподаткування, а саме - ІІ групу платника єдиного податку, ставка єдиного податку - 20 % до розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік» встановлено мінімальну заробітну плату з 01.01.2013 року у розмірі 1147 грн. Отже, відповідач зобов'язаний був сплачувати єдиний податок у 2013 році в сумі 229,40 грн. щомісяця до 20 числа. Однак, в порушення законодавства відповідач у 2013 році не сплачував встановлені суми єдиного податку. На час розгляду даної адміністративної справи відповідач заборгованість не сплатив. Приписами пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право органів державної податкової служби застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом. Нормами п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України зазначено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Несплата відповідачем вищевказаної суми до бюджету держави тягне за собою недоотримання державою коштів, які в подальшому спрямовуються на фінансування державних економічних та соціальних програм. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Результат розгляду: granted