Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому зазначає, що постановою інспектора ДПС роти ДПС ДАІ Макаренком В.М. від 24.12.2013 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Просить поновити строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та скасувати її. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримав та пояснив, що 24.12.2013 року о 21 годині 05 хвилин в м. Миколаїв по вул.. Новозаводська його автомобіль було зупинено інспектором ДПС роти ДПС ДАІ Макаренком В.М., який звинуватив його у порушенні п. 16.2 ПДР України, оскільки він при здійсненні повороту не надав перевагу в русі пішоходам, які рухалися по пішохідному переходу. На пояснення позивача, що він надав перевагу всім пішоходам, які рухались по дорозі, інспектор не відреагував. Після чого склав протокол про адміністративне правопорушення та пояснив, що адміністративний матеріал буде передано на розгляд до відділення ДАІ за місцем його проживання. 23.01.2014 року позивач отримав з відділення державної виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього штрафу в сумі 425 гривень, яке було відкрите на підставі постанови, винесеної 24.12.2013 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ Макаренком В.М. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши письмові заперечення. Просить відмовити в задоволені позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 24.12.2013 року інспектором ДПС роти ДПС ДАІ Макаренком В.М. відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху України, оскільки не надав перевагу в русі пішоходам, які рухалися по пішохідному переходу, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Враховуючи, що від дій [PERSON] негативних наслідків не наступило, суд вважає можливим звільнити його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Враховуючи, що позивачем постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.12.2013 року отримано лише 23.01.2014 року, суд вважає, що строк оскарження постанови позивач пропустив з поважних причин, а тому строк для звернення до суду за захистом прав підлягає поновленню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial