Рішення адміністративного суду від 2014-02-20 00:00:00+02

14 грудня 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Алчевської об'єднанної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Алчевського колективного спеціалізованого підприємства "Укренергочормет" №1 про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Алчевське колективне спеціалізоване підприємство "Укренергочормет" №1 зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності внесено до Єдиного державного реєстру підприємств України, про що зроблено запис 27.11.1995 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №1 384 108 0001 000953. З метою погашення податкового боргу податковою інспекцією відповідачу було направлено податкову вимогу №1164 від 07.12.2012, які отримав особисто в. о. головного бухгалтера 08 лютого 2013, про що свідчить особистий підпис на корінці податкової вимоги. У зв'язку із несплатою відповідачем у добровільному порядку податкового боргу позивач звернувся з позовом до суду. Представник позивача зробив звірку з Алчевського колективного спеціалізованого підприємства "Укренергочормет" №1 та уточнив позовні вимоги, згідно акту №4150-20 від 12.02.2014 заборгованість відповідача перед бюджетом складає 318207,08грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, 20 лютого 2014 року до Луганського окружного адміністративного суду надав письмові уточнення на адміністративний позов, в яких просив суд розглянути справу без його участі. (а.с.58) Представник відповідача в судовому засіданні суму уточненого адміністративного позову підтримав в повному обсязі, але заперечував проти поданого позову (а.с.58, 60). Дослідивши всі документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Судом встановлено, що Алчевське колективне спеціалізоване підприємство "Укренергочормет" №1 зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності внесено до Єдиного державного реєстру підприємств України, про що зроблено запис 27.11.1995 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №1 384 108 0001 000953 (а.с.7). Згідно довідки про взяття на облік платника податків відповідач взятий 02.02.1995 за №611 (а.с.6). Згідно розрахунку суми податкового боргу заборгованість відповідача перед бюджетом складає 347 186,69 грн. та включає: - податковий борг з податку на прибуток за основним платежем складає 170 299,00 грн., що виник на підставі поданої податкової декларації з податку на прибуток підприємства №9065465474 від 17.10.2013 (а.с.9-10); - податковий борг з податку на додану вартість за основним платежем 9073932257 грн., що виник на підставі поданої платником податків декларації з податку на додану вартість №9073932257 від 18.11.2013. (а.с.11-12). З метою погашення податкового боргу податковою інспекцією відповідачу було направлено податкову вимогу №164 від 07.12.2012, яку відповідач отримав 08 лютого 2013 року (а.с.8) За результатами звірки 20 лютого 2014 року складено акт №4150-20 від 20.02.2014 відповідно якого заборгованість Алчевського колективного спеціалізованого підприємства "Укренергочормет" №1 зі сплати податку на додану вартість складає 311 460,58 грн. та несплачена пеня у розмірі 6746,50 грн. всього заборгованість складає 318 207, 08 грн. (а.с.59) Згідно п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового Кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право, серед інших, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49 Кодексу платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом. Сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений Податковим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання визнається сумою податкового боргу платника податків Підпунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Відповідно п. 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України, орган державної податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. У судовому засіданні представником відповідача заявлене клопотання про встановлення порядку виконання судового рішення. Відповідно до ст.263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо) сторона виконавчого провадження може звернутися до суду першої інстанції, що видав виконавчий лист, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим судом способом. На обґрунтування заявленого клопотання представником відповідача не надано суду докази, які свідчать про те, що підприємство є збитковим, має кредиторську заборгованість та інші обов'язкові зобов'язання. Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 263 КАС України - їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Крім того, при вирішенні даної заяви суд вважає за необхідне зазначити, що заявником повинно також бути зазначено економічне обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення зазначеного боргу внаслідок застосування режиму відстрочення та розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління чи збутом такого заявника. У даному випадку такі події у заявника відсутні, жодних доказів обставин, вказаних у заяві про розстрочення постанови суду відповідачем не надано. Враховуючи, що тільки у винятковому випадку, залежно від обставин справи суд має право розстрочити виконання рішення, приймаючи до уваги недоведеність заявником необхідності надати розстрочку виконання судового рішення у даній справі, неможливості виконати рішення у встановлений законом строк. Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення способу та порядку виконання судового рішення. Як встановлено в судовому засіданні, податкова заборгованість підприємства, яка складає 318 207,18 грн., є узгодженою та відповідачем до теперішнього часу не сплачена. Суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні позову відсутні, тому уточнений адміністративний позов Алчевської об'єднанної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області до Алчевського колективного спеціалізованого підприємства "Укренергочормет" №1 про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість, підлягає задоволенню. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Результат розгляду: granted