Рішення адміністративного суду від 2014-03-04 00:00:00+02

12 грудня 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС РДПС ДАІ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області Сарнецького В.С. про скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.12.2013 р. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в сумі 255,00 грн. Стягнення передбачене частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та пов'язано з порушенням правил здійснення розвороту (проїзд на подвійну суцільну смугу). Насправді позивач правил дорожнього руху не порушував, оскільки розвернувся на перехресті на дозволяючий сигнал світлофору. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про скасування ухваленої відносно нього постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.а.с. 1 - 4, 7). У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 02.12.2013 р. відповідачем було ухвалено постанову серії ПС1 № 002122, відповідно до якої позивач 02.12.2013 р., о 0810 год., на пр. ім. Газети "Правда" в м. Дніпропетровську, керуючи автомобілем марки «Hyundai», реєстраційний номер - [NUMBER], перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки, яка розділяє потоки зустрічних напрямків, вчинивши правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП (а.с. 5). При цьому відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 821744 від 02.12.2013 р., у якому позивач виклав свої заперечення проти притягнення його до відповідальності, вказавши при цьому, що насправді здійснив маневр розвороту на перехресті на дозволяючий сигнал світлофору (а.с. 6). Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом встановлено, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, не довів вину позивача та не навів жодних доказів допущення позивачем порушень правил дорожнього руху. Ця обставина поряд з тим, що відповідач не побажав з'явитися у судове засідання та підтвердити (довести) законність свого рішення, безумовно, свідчить про обґрунтованість заявленого позову. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У відповідності зі статтею 288 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Частиною 2 статті 162 КАС адміністративному суду надано повноваження щодо прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень. За правилами статті 293 КУпАП під час розгляду справи перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Ураховуючи встановлені у засіданні обставини, суд доходить висновку про відсутність події та складу правопорушення, у якому позивача визнано винним оскаржуваною постановою. Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Результат розгляду: granted