Рішення адміністративного суду від 2014-01-03 00:00:00+02

[PERSON] звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії. Посилається на те, що [INFO] р. у неї народилася донька [PERSON], в зв'язку з цим вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За період з 01.03.2013 р. по 30.09.2013 р. вона отримувала допомогу по догляду за дитиною у розмірі 130 грн. Оскільки вона до пологів дитини працювала, а відповідно була застрахованою особою згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» їй у період з 01.01.2013 р. було виплачено 1300 грн. Однак, вважає виплачений їй такий розмір допомоги незаконним, виходячи з норм Конституції України та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленим народженням та похованням». Через неможливість працювати та отримувати заробітну плату, вона повинна бути забезпечена відповідачем отриманням допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі не меншому ніж прожитковий мінімум встановлений законом. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» установлено у 2012 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня - 1044 гривні, з 1 жовтня - 1060 гривень, з 1 грудня - 1095 гривень, а відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 1108 гривень. Відповідач не взяв до уваги наведене та здійснював нарахування і виплати в меншому розмірі ніж це передбачено ст. 46 Конституції України та ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Просить суд визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо невиплати їй соціальної допомоги у повному розмірі, встановленому ст. 46 Конституції України, ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», за період 01.03.2013 р. по 31.09.2013 р. включно протиправною та зобов'язати відповідача провести їй нарахування та виплату за період з 01.03.2013 р. по 30.09.2013 р. включно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 46 Конституції України та ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення, і з урахуванням проведених виплат. Начальник Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради подав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив в задоволені позову відмовити в цілому. Вважаю, що в порядку ч. 3, п. 4 ч. 5 ст. 183-2 КАС України, справу слід розглянути без виклику сторін в порядку скороченого провадження на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2014 р. адміністративний позов [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії в частині заявлених позовних вимог за період з 01.03.2013 р. до 08.06.2013 р. залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Статтею 46 Конституції України громадянам гарантовано право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Встановлено, що позивачка [PERSON] знаходиться у відповідача на обліку як застрахована у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та отримує допомогу по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку, яку з січня по жовтень 2013 року вона отримувала в розмірі по 130 грн. на місяць, що стверджується свідоцтвом про народження дитини, витягом з наказу начальника відділу кадрового забезпечення ДВНЗ «Ужгородський національний університет» та довідкою виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради. Не погоджуючись з розміром призначеної державної допомоги, позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом. Згідно ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановлений для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї, але не менше 130 грн. У зв'язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 від 22.05 2008 р. на час виникнення спірних правовідносин діяла та діє на даний час ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», відповідно до вимог якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму встановленого законом. Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» установлено, що у 2013 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня - 1108 грн., з 01 грудня - 1176 грн. Враховуючи, що [PERSON] є застрахованою особою, на правовідносини щодо виплати їй допомоги по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку, поширюються норми спеціального закону, а саме ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням». Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що права позивачки у спірних правовідносинах є порушеними та підлягають поновленню. Така правова позиція застосування норм матеріального права також підтверджена Верховним Судом України у його постановах від 11 грудня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради Черкаської області (номер ЄДРСР 28332586) та від 25 грудня 2012 року у справі за позовом [PERSON] до Управління праці та соціального захисту населення Ленінської районної у місті Донецької ради (номер ЄДРСР 28332590), які відповідно до приписів ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для всіх судів України. Зважаючи на викладене суд вважає, що позов є підставним, а тому бездіяльність відповідача щодо невиплати [PERSON] соціальної допомоги у повному розмірі за період з 01.03.2013 року по 30.09.2013 року включно слід визнати протиправною та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради провести нарахування та виплату [PERSON] за період з 09.06.2013 р. по 30.09.2013 р. включно допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», з урахуванням проведених виплат. За таких обставин,

Результат розгляду: partial