Рішення адміністративного суду від 2014-02-06 00:00:00+02

В період з 13.08.2013 по 15.08.2013 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі міста Києва Державної податкової служби на підставі наказу № 487 від 13.08.2013 було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Київметробуд" щодо взаємовідносин з ТОВ "Електрик" за період квітень 2013. Перевіркою встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.6, 201.8, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 897 722,52 грн. До такого висновку податковий орган дійшов виходячи з наступного. Між ПАТ "Київметробуд" та ТОВ "Електрик" було укладено договір субпідряду № 64/002 від 01.06.2012 предметом якого є виконання електромонтажних робіт при будівництві дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену. ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у місті Києві складено акт № 133/22-03/16306103 від 26.07.2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електрик" код за ЄДРПОУ 16306103 з суб'єктом господарювання ПАТ "Київметробуд" код за ЄДРПОУ 01387432 за період квітень 2013 року", відповідно до якого встановлено, що документи фінансово-господарської діяльності відповідно до запиту носять невідповідність встановленим формам фінансово-бухгалтерських документів, згідно частини 1, 5 статті 203, пункту 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України, зазначена угода має ознаки нікчемності. Також у вказаному акті зазначено, що на момент зустрічної звірки підприємство ТОВ «Електрик» (код за ЄДРПОУ 16306103), оскільки воно має стан « 9» - направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням. ДПІ у Дарницькому районі ГУ Міндоходів у місті Києві на податкову адресу ТОВ «Електрик» (02096, м. Київ, вул.. Ремонтна, 9) направлено запит з повідомленням про вручення, про надання інформації та її документальних підтверджень, лист було повернуто з зазначеною відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». З огляду на зазначене податковий орган дійшов висновку про те, що взаємовідносини між ТОВ "Київметробуд" та ТОВ "Електрик" не спричиняють реального настання правових наслідків За результатами перевірки було складено акт № 667/22-01/01387432 від 19.08.2013 на підставі якого було прийнято податкове-повідомлення рішення № 0004192201 від 03.09.2013 яким визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1 346 583,78 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 448 861,26 грн. Публічне акціонерне товариство «Київметробуд» до Міністерства доходів і зборів України була подана повторна скарга на податкове повідомлення - рішення №0004192201 від 03.09.2013, яка рішенням про результати розгляду скарги яка рішенням про результати розгляду скарги № 15941/6/99.99-10-01-15 від 25.11.2013 залишена без задоволення, а податкове повідомлення - рішення без змін. Не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням №0004192201 від 03.09.2013, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, Публічне акціонерне товариство «Київметробуд» звернулось з відповідним позовом до суду. Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі. Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає. Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін. При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та ТОВ "Електрик" реальний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів. При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій. З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Електрик" за договором субпідряду № 64/002 від 01.06.2012 предметом якого є виконання робіт Субпідрядником за дорученням Генпідрядника відповідно до проектної документації, а саме, електромонтажних робіт на станції метро «Іподром» та «Теремки» при будівництві дільниці Куренівсько-Червоноармійської лінії Київського метрополітену від станції «Виставочний центр до Одеської площі. На підтвердження виконання робіт за договором субпідряду, позивач надав суду копії договору субпідряду №64/002 від 01.06.2012, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат, актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та податкових накладних. Факт здійснення оплати за виконані роботи підтверджується платіжними дорученнями та банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи. У подальшому виконані ТОВ "Електрик" за договором субпідряду № 64/002 від 01.06.2012 роботи були використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку при взаємовідносинах з Комунальним підприємством «Київський метрополітен». Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази, не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача, та доказів того, що ТОВ "Електрик" не відобразило у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ним не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Електрик". Посилання відповідача на акт № 133/22-03/16306103 від 26.07.2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електрик" код за ЄДРПОУ 16306103 з суб'єктом господарювання ПАТ «Киїметробуд» код ЄДРПОУ 01387432 за період діяльності квітень 2013" не приймаються судом до уваги з огляду на наступне. Згідно з пунктом 4.4 розділу 4 Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок затверджених наказом державної податкової адміністрації України № 236 від 22.04.2011 у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає Акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - Журнал реєстрації довідок/актів) (додаток 4) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. Таким чином, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається не за результатами проведення зустрічної звірки чи перевірки суб'єкта господарювання, у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, з огляду на що зазначений акт може бути лише носієм інформації щодо наявності фактів, які унеможливлюють проведення зустрічної звірки та не може містити інформацію щодо фінансово - господарських відносин суб'єктів господарювання. Таким чином, акт № 133/22-03/16306103 від 26.07.2013 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Електрик" код за ЄДРПОУ 16306103 з суб'єктом господарювання ПАТ «Киїметробуд» код ЄДРПОУ 01387432 за період діяльності квітень 2013" не може бути належним доказом на підтвердження допущення позивачем порушення норм податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Електрик". Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Електрик" за договором субпідряду № 64/002 від 01.06.2012 в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ "Електрик" за вказаним договором. Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності. Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Результат розгляду: granted