Рішення адміністративного суду від 2014-03-26 00:00:00+02

08 січня 2014 року позивачем заявлені вимоги про визнання припису відповідача №12-17-164/0113-0095 від 15/11/2013 року протиправним та його скасування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період із 12 листопада 2013 року по 15 листопада 2013 року відповідачем було проведено позапланову перевірку ТОВ Агрофірма "Нива" стосовно звернення [PERSON] щодо невиплати йому лікарняних, за результатами якої складено акт № 12-17-164/0113. На підставі акта перевірки винесено припис від 15.11.2013 року № 12-17-164/0113-0095 щодо зобов'язання привести виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] у відповідність до вимог статті 34 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Позивач стверджує, що фактично ним були сплачені всі належні до виплати [PERSON] на підставі лікарняних листів суми, частина яких була виплачена наперед, ще до перерахування Фондом коштів на їх оплату. Виплата здійснювалася на підставі рішення профспілкового комітету за касових ордерів від 20.11.2012 року дружині [PERSON] у зв'язку з необхідністю негайної операції. Позивач не заперечує, що ним порушено встановлений порядок оплати лікарняних листів, однак, він діяв в стані крайньої необхідності в інтересах працівника підприємства. Оскільки всі належні [PERSON] кошти, хоча і с порушенням порядку, але вже виплачені постраждалому, підстав для виконання припису позивачем немає. Зазначені обставини не були встановлені під час перевірки, що вказує на її неповноту, тому позивач вважає зазначений припис протиправним та просить його скасувати. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Старобільському районі та [PERSON]. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в позові та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував, надав письмові заперечення на адміністративний позов та просив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості, зазначивши, що відповідно до вимог чинного законодавства не передбачено можливість виплати сум в рахунок майбутніх лікарняних, як то зазначено в касовому ордері позивача. Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Старобільському районі просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки фактично [PERSON] підприємством позивача не були виплачені перераховані Фондом кошти в рахунок оплати лікарняних листів. Представники третьої особи [PERSON] з заявленими позовними вимогами не згодні та просили відмовити у задоволенні позову. Пояснили, що ні [PERSON] ні його дружина не писали заяви до позивача щодо отримання виплати суми коштів в рахунок оплати майбутніх лікарняних листів. Розцінювали суму, виплачену їм 20.11.2012 як добровільну допомогу підприємства, що не підлягає поверненню. Зазначили, що в позивача була можливість оформити належним чином видачу вказаних коштів, в тому числі як суду і як допомогу, що підлягає поверненню, однак, під час видачі грошей про це мова не йшла. Судом в якості свідка було допитано дружину постраждалого [PERSON] - [PERSON] за її згодою щодо обставин отримання коштів на підставі двох касових ордерів від 20.11.2012 року. Відповідно до її показань, вона дійсно зверталася до директора підприємства з проханням надати допомогу. Однак, кошти в сумі 1620 гривень їй були виплачені вже після операції, що було проведено її чоловіку, тому ситуації негайної потреби, на яку посилається позивач, не було. На підприємстві позивача їй пояснили, що ці кошти є допомогою, яка потім належним чином буде оформлена. Тому вона підписала пусті касові ордери від 20.11.2012 року, зазначивши в них суми, які згоден був виплатити позивач її чоловіку. Як їй стало відомо, в касових ордерах потім вже було дописано «за рахунок майбутніх лікарняних». Оплата лікарняних листів позивачем була здійснена не в повному обсязі, тому вони звернулися із скаргою до відповідача. Заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав. Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України та застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Територіальна державна інспекція з питань праці (далі ТДІзПП) відповідно до ч. 1 ст. 259 КЗпП України належить до уповноваженого органу, який здійснює нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю, в тому числі за додержанням державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. ТДІзПП діє на підставі Положення про Територіальну державну інспекцію з питань праці у Луганській області (надалі - Положення), затвердженого Наказом Голови Державної інспекції з питань праці України від 15.11.2011р. № 11. Відповідно до п. 1.1. Положення ТДІзПП є територіальним органом Державної інспекції України з питань праці (далі - Держпраці України). П.1.3 Положення передбачено, що ТДІзПП підпорядкована Держпраці України та забезпечує реалізацію її повноважень на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. П. 2.1. Положення передбачено, що ТДІзПП відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд та контроль за додержанням підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами, які використовують найману працю та працю фізичних осіб (далі - роботодавці) законодавства про працю з питань трудових відносин, робочого часу, часу відпочинку, нормування праці, оплати праці, дотримання режимів праці та інших норм законодавства; законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання - соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Згідно абз. 7 пункту 2.3. Положення ТДІзПП має право видавати в установленому порядку роботодавцям, у тому числі фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування, обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства про працю, законодавства про зайнятість населення, законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Порядок проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 р. № 390 (далі - Порядок № 390). Цей Порядок встановлює процедуру проведення Державної інспекції України та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень, визначених Конвенціями Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1985-ІУ, та № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року № 1986-IV, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877 (далі - Закон № 877), постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року № 1059 "Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю)", Положенням про Державну інспекцію України з питань праці, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 386/2011. Відповідно до п. 7 Порядку № 390 за результатами перевірки складається акт перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства Відповідно до приписів ст. 6 Закону № 877 підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю). Суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа. Відповідно до приписів ст. 7 Закону № 877 для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) у разі необхідності вжиття заходів реагування протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. Статтею 21 ЗУ "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-XIУ від 23.09.1999 року "Фонд відшкодовує допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності" Порядок відшкодування цієї допомоги зазначено у Постанові Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України "Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат" №24 від 27.04.2007 року зі змінами, внесеними згідно з Постановами Фонду та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за №715/13982. У п.2 вищевказаної Постанови зазначений порядок призначення допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю передбачає наступні положення. Допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, пов'язаною з нещасним випадком або професійним захворюванням на виробництві, призначається та виплачується страхувальником за місцем роботи потерпілого, де стався страховий випадок, у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати. Виплата допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю за перші пять днів тимчасової непрацездатності потерпілого проводиться за рахунок коштів страхувальника, а починаючи з шостого дня непрацездатності - за рахунок коштів Фонду. Кошти для здійснення страхувальником виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю потерпілого виділяються Фондом на підставі заяви-розрахунку. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні обставини. Підставою для проведення перевірки позивача стала скарга [PERSON] на протиправні дії посадових осіб ТОВ Агрофірма "Нива", яка надійшла на розгляд Відповідачу в порядку ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" з прокуратури Луганської області. Відповідачем вищезазначений лист спрямовувався на згоду до Держпраці України. Листом від 21.10.2013р. № 1856/23/03/02-13 Держпраці України надано згоду на проведення позапланової перевірки позивача. Законності цих підстав проведення перевірки сторони не оспорюють як і дотримання відповідачем встановленого порядку проведення перевірок. Як вбачається з акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №12-17-164/0113 від 15.11.2013 року її проведено на підставі наказу ТДІзПП у Луганській області від 29.11.2013р. № 324 та направлення від 04.11.2013р. № 1802 державним інспектором праці ТДІзПП Оробцовою О.В. (а.с.6-35). В акті перевірки встановлено, що [PERSON] був прийнятий на дотаційне робоче місце на посаду робочого з комплексу обслуговування та ремонту будинків у ТОВ "Агрофірма Нива" 12.04.2012 року (наказ № 19 від 12.04.2012р.). 14.11.2012р. з ним стався нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, у зв'язку з чим [PERSON] з 15.11.2012р. по 05.07.2013р. знаходився на лікуванні. Ці обставини також підтверджені актами про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом форми Н-1 та Н-5 (а.с.145-153). [PERSON] до позивача було надано 8 листків непрацездатності: - серії АВР № 249593 на період з 15.11.2012 по 29.11.2012 року, - серії АВР № 494930 на період з 30.11.2012 по 08.01.2013 року, - серії АВР № 495203 на період з 09.01.2013 по 14.02.2013року, - серії АВР № 495589 на період з 15.02.2013 по 26.03.2013року, - серія АВР № 495974 на період з 27.03.2013 по 05.05.2013року, - серія АВР № 526117 на період з 06.05.2013 по 14.06.2013року, - серія АВР № 526177 на період з 15.06.2013 по 16.06.2013року, - серія АГБ № 703305 на період з 17.06.2013 по 05.07.2013року. Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймалося комісією із соціального страхування, що створена у ТОВ "Агрофірма "Нива" наказом № 39 від 19.11.2004 року. Комісією із соціального страхування розглянуто всі листки непрацездатності [PERSON] та прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 26994,66грн. (до сплати - 22486,54грн.). Факт призначення потерпілому [PERSON] допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю підтверджено Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Старобільському районі та перерахування вказаних коштів підприємству позивача підтверджено наданими до матеріалів справи копіями постанов, розрахунків сум допомоги та платіжних доручень на загальну суму 26994,66 грн. (а.с.97-110). З зазначених коштів, що перераховані Фондом позивачу, позивачем сплачено [PERSON] лише 5110,57грн., що підтверджується наявними у позивача на момент перевірки касовими ордерами: №21 від 29.01.2013 року та №177 від 24.04.2013 року (а.с.27). В акті перевірки щодо виплати вказаних сум на підставі лікарняних зазначено наступне. Допомога по тимчасовій непрацездатності по першому листку непрацездатності серії АВР № 249593 (з 15.11.2012р. по 29.11.2012р.) нарахована у сумі 1928,19 грн. (до сплати - 1168,13 грн.) та сплачена 29.01.2013р. згідно з видатковим касовим ордером від 29.01.2013 року № 21. Підпис про отримання наявний. Допомога по тимчасовій непрацездатності по четвертому листку непрацездатності серії АВР № 495589 (з 15.02.2013р. по 26.03.2013р.) нарахована у сумі 4732,83 грн. (до сплати - 3942,44 грн.) та сплачена 24.04.2013р. згідно з видатковим касовим ордером від 24.04.2013 року № 177. Підпис про отримання наявний. По іншим листкам непрацездатності допомога по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі не сплачувалась. При цьому Фондом кошти для виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності перераховані в повному обсязі: 28.01.2013р. у сумі 3796,43 грн., 05.03.2013р. - 3942,44 грн., 24.05.2013р. - 3796,43 грн., 09.08.2013р. - 4088,47 грн., 26.09.2013р. - 1752,20 грн. Тобто допомога по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі [PERSON] не сплачена ТОВ Агрофірма "Нива" в повному обсязі за рахунок коштів, отриманих підприємством позивача від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Старобільському району. Тому правомірним є висновок Акту перевірки, що позивачем порушено вимоги п. 4 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105- XIY (надалі - Закон № 1105): допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виплачується у розмірі 100% середнього заробітку; при цьому перші п'ять календарних днів тимчасової непрацездатності роботодавець виплачує за власний рахунок, а решту днів - за рахунок коштів фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд). Факт порушення позивачем встановленого порядку не заперечує і сам позивач. Крім того, цей факт встановлений Постановою Біловодського районного суду Луганської області від 04.02.2014 року, провадження № 3/408/28/14, за якою накладено стягнення на директора відповідача за правопорушення, що передбачене ч.1 ст.41 КУпАП, що полягало в порушенні порядку виплати сум за лікарняними листами [PERSON] (а.с.136). Тому, суд вважає, що за результатами перевірки з боку ТДІзПП вжиті заходи в межах наданих повноважень. Керівнику позивача правомірно внесено припис від 15.11.2013р. № 12-17-164/0113-0095 щодо усунення виявлених порушень чинного законодавства, а саме приписано привести у відповідність виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності [PERSON] до вимог ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року № 1105. Суд вважає необґрунтованими посилання позивача як на підстави для скасування припису на ті обставини, що всі належні [PERSON] кошти щодо оплати лікарняних, хоча і с порушенням порядку, але вже виплачені постраждалому позивачем. Факт отримання 20.11.2012 року коштів саме в рахунок сум оплати лікарняних листків заперечує постраждала особа, заяви [PERSON] про надання йому коштів саме в такий спосіб суду не представлено, чинним законодавством не передбачено виплати коштів в рахунок «майбутніх лікарняних». Крім того, суд вважає, що встановлення підстав отримання [PERSON] від позивача сум відповідно до касових ордерів від 20.11.2012, тобто до перерахунку коштів Фондом на оплату йому лікарняних листків, знаходиться поза межами судового розгляду щодо заявлених позивачем вимог про визнання протиправним та скасування оскарженого припису, оскільки ці обставини не можуть вплинути на визначення законності та обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення. Згідно із ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Згідно зч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В ході судового засідання відповідачем доведено, що при винесенні припису державного інспектора праці територіальної Державної інспекції з питань праці у Луганській області від 15.11.2013 року № 12-17-164/0113-0095 він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно,) розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Таким чином, відсутні правові підстави вважати оскаржуваний припис протиправним і скасовувати його, оскільки він прийнятий виважено та з урахуванням Конституції та законів України з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. У відповідності до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку відмови у задоволенні позову повернення судових витрат позивачу не передбачено.

Результат розгляду: denied