Рішення адміністративного суду від 2014-02-11 00:00:00+02

Підприємство звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції, в якому просить скасувати рішення від 18.02.2009 № 0001972360 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 23 462,45 грн. за неоприбуткування готівки. Постановою суду першої інстанції, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду, позов задоволено в повному обсязі, визнано протиправним та скасовано рішення від 18.02.2009 № 0001972360 про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Судові рішення обґрунтовано висновком про те, що фактично готівка була оприбуткована позивачем, оскільки була проведена через реєстратор розрахункових операцій, а фіскальні звіти вклеєні до книги обліку розрахункових операцій. Не погодившись із судовими рішеннями, контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, державний податковий орган зазначив, що зміст процедури оприбуткування коштів полягає не лише в роздрукуванні та підклеюванні фіскального чеку, а й у наступному виконанні відповідного запису у книзі обліку розрахункових операцій на підставі зазначеного Z - звіту. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судами встановлено, що фактичною підставою для нарахування Підприємству фінансових санкцій слугував висновок фахівців державного податкового органу, викладений у акті перевірки від 09.02.2009, про порушення позивачем вимог п. 2.6 Положення про ведення касових операцій в національній валюті України, затвердженого Постановою правління НБУ від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637) внаслідок неоприбуткування готівки у книзі обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) на підставі Z-звіту від 08.02.2009 на суму 4 692,49 грн. На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято оспорюване рішення про застосування фінансових санкцій. Згідно п. 1.2 Положення № 637 оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі облік розрахункових операцій Відповідно до п. 2.6 глави 2 Положення № 637 готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день її одержання) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у КОРО на підставі фіскальних звітних чеків РРО. Відповідно до ст. 2 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 1.2 Положення № 637 книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в органах державної податкової служби України книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Отже, у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є сукупність законодавчо встановлених послідовних дій, а саме: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку розрахункових операцій. Таким чином, невиконання будь-якої з цих дій є порушенням порядку оприбуткування готівки. Згідно зі ст. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 №436/96 "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" у разі порушення юридичними особами норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивачем щоденний запис надходження готівки у КОРО на підставі фіскального звітного чеку від 08.02.2009 на загальну суму 4 692,49 грн. здійснено не було, що також не заперечувалось Підприємством (а.с. 4). Враховуючи наведене, податковим органом на підставі ст. 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" правомірно застосовано до Підприємства штрафні (фінансові) санкції у сумі 23 462,45 грн. за порушення вимог п. 2.6 Положення № 637. Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому вбачаються підстави для їх скасування та ухвалення нового рішення.

Результат розгляду: denied