Рішення адміністративного суду від 2014-02-27 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (далі-позивач) звернулося в суд з адміністративним позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області (далі-відповідач) про визнання протиправними та скасування наказу №248 від 07.11.2013 року, постанови №112 від 26.11.2013 року, рішень №249 та №250 від 26.11.2013 року, визнання незаконними дій щодо проведення перевірки. Позовні вимоги мотивовано тим, що інспекцією з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області 08.11.2013 року не законно проведено позапланову перевірку позивача на предмет дотримання вимог чинного законодавства у сфері ринкового нагляду, за відсутності підстав для її проведення. Викладені відповідачем в акті перевірки характеристик продукції від 08.11.2013 року висновки про порушення позивачем вимог пунктів 7, 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 810), пунктів 17, 19, 24 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 року № 631), є помилковими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки національний знак відповідності містився на упаковці продукції, яку реалізовував позивач у магазині "Фокстрот", що знаходиться у м. Калуш, вул. Б.Хмельницького, 53. А відтак, відповідачем протиправно винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №249 та №250 від 26.11.2013 року та постанова про накладення штрафних санкцій № 112 від 26.11.2013 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.82). Представник відповідача проти позову заперечила з мотивів викладених у поданому суду запереченні (а.с. 95-99). В обґрунтування своїх заперечень у судовому засіданні пояснила, що посадовими особами відповідача позапланову перевірку ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" проведено відповідно до встановленого порядку, у ході перевірки виявлено порушення позивачем вимог законодавства, у зв'язку з чим прийнято оскаржувані рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та постанову, якою накладено стягнення. Вважає позовні вимоги не обгрунтованими та безпідставними, просила у задоволенні позову відмовити. Розглянувши позовну заяву, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, судом встановлено наступне. 08.11.2013 року посадовими особами Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області відповідно до наказу від 07.11.2013 року № 248 (а.с. 16) та на підставі направлення від 07.11.2013 року № 267 (а.с. 15) проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства у сфері ринкового нагляду під час реалізації ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" продукції у магазині "Фокстрот", який розташований у м. Калуш, вул. Б.Хмельницького, 53, Івано-Франківська область. За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки характеристик продукції за № 0153 від 08.11.2013 року (а.с.32-36). У даному акті зафіксовано факти введення в обіг продукції, а саме: 1) пароварка FS 20 "BRAUN", Tun 3216. 715-850 Bamm., д.в. - 06.2013 року, вир.: Браун ГмбХ у Німеччині Braun GmbH. Frankfuter Strase 145. 61476 Kronberg. Germany. Адреса в Україні: ТОВ "Проктер енд Гембл Трейдінг Україна" Україна, 04070, м.Київ, вул. Набережно- Хрещатицька,5/13 корпус літ А; 2) мультиварка "Moulinex", SERIE R-13-B, д.в. - 11.2012 року, вир.: Groupe SEB, Франція, м. Еклолі, 69134, вул. Шменн дю Пті Буа, 4 М, (вироблено в Китаї); Імпортер: ТОВ ГСУ м. Київ, вул Мишуги, 7-а, прим. 9; 3) праска FV 5248 "Tefal", д.в. - 08.2013 року, вир.: Groupe SEB, Франція, м. Еклолі, 69134, вул. Шменн дю Пті Буа, 4 М, (вироблено в Китаї); Імпортер: ТОВ "ГСУ" м. Київ, вул Мишуги, 7-а, прим. 9; 4) праска з відпарюванням "Philips" модель GC 3720., вир.: Нідерланди, Імпортер: ТОВ "Філіпс Україна"; 5) програвач СД дисків AZ 385 "Philips", д.в. - 09.2012 року: (вироблено в Китаї), вир.: Philips Consumer Lifestile B.V. Tussendiepen 49206 AD Drachten The Netherlands.; Імпортер: ООО "Філіпс", Російська Федерація; 6) міксер "Bosch" MFO 3010, д.в. - 01.06.2013 року, вир.: БСХ, ХісніАпараті До.о. Словенія; Імпортер: ТОВ "БСХ Побутова Техніка", Україна, 03680, м. Київ, вул. Радинцева, 10/14, корпус Б; 7) пилосос "Elektrolux", ZTF 7650, д.в. - 02.01.2013 року, вир.: вироблено в Китаї; постачальник: ДП "Електорлюкс ЛЛС" 04074, Київ, вул. Автозаводська, 2а, бізнес центр "Алкон". Встановлено, що на маркуванні товарів або на табличці з їх технічними даними не нанесено національний знак відповідності згідно з правилами застосування національного знака відповідності, чим порушено вимоги пункту 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 810), пунктів 17, 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 року № 631) . Також встановлено реалізацію низьковольтного електричного обладнання на маркуванні якого не нанесено найменування та адресу імпортера. Дана інформація відсутня і на упаковці та супровідних документах чим порушено п. 24 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання затвердженого постановою КМУ від 29.07.2009р. № 785 (у редакції постанови КМУ від 20.06.2012р. № 631). На підставі вищевказаного акту перевірки характеристик продукції від 08.11.2013 року відповідачем прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №249 від 26.11.2013 року та № 250 від 26.11.2013 року, якими обмежено надання ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку та обмежено надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (а.с.17-22). Також, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області за результатами розгляду справи, акту перевірки характеристик продукції №0153 від 08.11.2013 року, рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №249 та №250 від 26.11.2013 року, винесено постанову № 112 від 26.11.2013 року, згідно якої до позивача за порушення вимог пункту 1 частини 3 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" застосовано штрафні санкції у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5950,00 грн (а.с.37-38). Досліджуючи правомірність проведення відповідачем перевірки ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" з питань дотримання вимог чинного законодавства у сфері ринкового нагляду під час реалізації продукції у магазині "Фокстрот", який розташований у м. Калуш вул. Б.Хмельницького, 53, суд зазначає наступне. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) врегульовано Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Так, частиною 1 статті 7 цього Закону встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. Частина 2 статті 7 цього Закону передбачає, що на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою. Частиною 1 статті 6 даного Закону визначено підстави, необхідні для здійснення позапланових заходів, однією з яких є звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення. Відповідно до пунктів 1, 3 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від13.04.2011 року №465, Держспоживінспекції України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, основними завданнями якої є реалізація державної політики у сферах: 1) державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, 2) державного ринкового нагляду, 3) державного нагляду за додержанням технічних регламентів, стандартів, норм і правил. Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про захист прав споживачів" спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право, зокрема, перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торгівельні та інші приміщення цих суб'єктів. Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції врегульовано Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", пункт 4 частини 1 статті 11 якого передбачено, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування). Відповідно до Переліку органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 573, Держспоживінспекція є органом державного ринкового нагляду (сфера її відповідальності - низьковольтне електричне обладнання). В судовому засіданні встановлено, що підставою для проведення позапланової перевірки відповідача слугувало звернення народного депутата України Бойко В.В., яким у зв'язку із продажем у великих торгових мережах контрафактної продукції та товарів, які не сертифіковані (заборонені для продажу) в Україні, надіслано Генеральному прокурору України депутатське звернення від 11.10.2013 року за № 216-к з проханням вжити заходів реагування для припинення порушення прав споживачів та здійснити перевірку торгової мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" на факт продажу контрафактної продукції та товарів, які не сертифіковані (заборонені для продажу) в Україні (а.с.14). Генеральною прокуратурою України листом від 21.10.2013 року № 07/7/3-16314-13 вищевказане депутатське звернення направлено у межах компетенції голові Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів (а.с.70). Державною інспекцією України з питань захисту прав споживачів з метою недопущення потрапляння на споживчий ринок України неякісної або небезпечної продукції листом від 05.11.2013 року за №5090-2-7/6 доручено територіальним органам Держспоживінспекції України здійснити позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у територіальній мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" на дотримання вимог законодавства у сфері здійснення державного ринкового нагляду та захисту прав споживачів. Зокрема, Держспоживінспекції в Івано-Франківській області доручено здійснити позапланові заходи з перевірки продукції, яка реалізується у територіальній мережі магазинів побутової техніки "Фокстрот" (м. Калуш, вул. Б.Хмельницького, 53), що належить ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" (а.с.67-69). Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області на підставі згоди Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 05.11.2013 року за № 5090-2-7/6 видано наказ від 07.11.2013 року № 248 про направлення на проведення позапланової перевірки магазину "Фокстрот" ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН", що знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, 53, м. Калуш, Івано-Франківської області (а.с.16). На виконання вказаного наказу відповідачем виписано направлення № 267 від 07.11.2013 року на проведення перевірки характеристик продукції, що реалізується ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" у магазині "Фокстрот", розташованого вул. Б.Хмельницького, 53, м. Калуш, Івано-Франківської області. Строком проведення перевірки з 08.11.2013 року по 09.11.2013 року (а.с.15). Судом встановлено, що відповідно до акту перевірки характеристик продукції за №0153 від 08.11.2013 року вбачається, що уповноваженими особами відповідача позапланову виїзну перевірку магазину "Фокстрот", що знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, 53, м. Калуш, з питань дотримання вимог законодавства у сфері ринкового нагляду проведено відповідно до наказу від 07.11.2013 року № 248, на підставі направлення від 07.11.2013 року № 267 та у визначений у направленні на проведення перевірки строк. Таким чином, суд зазначає, що відповідач діяв у межах наданої законом компетенції, з дотриманням усіх встановлених вимог та за наявності необхідних документів для проведення позапланової перевірки позивача, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. За таких обставин, підстави для визнання дій відповідача щодо проведення перевірки незаконними, як і для визнання протиправними та скасування наказу № 248 від 07.11.2013 року, відсутні. Згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на, зокрема, належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції. Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 14 цього Закону реалізація продукції (у тому числі імпортних товарів) без маркування національним знаком відповідності та/або без сертифіката відповідності чи декларації про відповідність забороняється. Статтею 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що Національний знак відповідності - знак, що засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які на неї поширюються. Згідно статті 33 Закону України "Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" Кабінет Міністрів України визначає зразок (опис) та затверджує правила застосування Національного знака відповідності, що використовується для засвідчення відповідності технічним регламентам. Національний знак відповідності, визначений у технічному регламенті, застосовується до всієї продукції, яка є об'єктом та відповідає вимогам цього технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься на упаковку або етикетку продукції та на рекламні матеріали для процесів або послуг, що відповідають вимогам технічних регламентів. На продукцію, процеси і послуги, які не відповідають технічним регламентам, на продукцію, процеси і послуги, які не придатні для застосування Національного знака відповідності або знаків відповідності стандартам, пакувальні або рекламні матеріали не наносяться знаки або інші позначення, подібні до визначеного Національного знака відповідності, чи інші позначення. Відповідно до Опису національного знака відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599, національний знак відповідності має форму незамкненого з правого боку основного кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Пунктом 5 Правил застосування національного знака відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599, визначено, що знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції. Пункт 7 цих Правил передбачає, що технічними регламентами можуть встановлюватися особливості застосування знака відповідності. Системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок про те, що національний знак відповідності засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї, та має бути нанесений у відповідності до Правил застосування національного знака відповідності та з урахуванням особливостей, встановлених відповідними технічними регламентами. Згідно пункту 7 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 810), перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності має відповідати вимогам, наведеним у додатку 4 до цього Технічного регламенту. Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (пункт 10). Відповідно до пункту 17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 року № 631) на апаратуру, відповідність якої цьому Технічному регламенту було доведено із застосуванням процедури, установленої у пунктах 13 або 14 цього Технічного регламенту, наноситься національний знак відповідності. За нанесення національного знака відповідності відповідає виробник або уповноважений представник. Пунктом 19 даного Технічного регламенту встановлено, що національний знак відповідності наносять на апаратуру або на табличку з її технічними даними згідно з правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599. У разі, коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесеним на пакування, якщо таке наявне, та на супровідні документи. При цьому, відповідно до пункту 18 даного Технічного регламенту зображення національного знака відповідності виконується відповідно до опису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 р. № 1599. У разі зменшення або збільшення зображення національного знака відповідності необхідно дотримуватися вимог, установлених в описі національного знака відповідності. Однак, як з'ясовано судом та зафіксовано актом перевірки характеристик продукції №0153 від 08.11.2013 року, на продукції, яку реалізовував позивач, або на табличку з технічними даними вказаної продукції не було нанесено національний знак відповідності, зазначене підтверджується фотокопіями товарів (а.с.126-134). Крім того, судом встановлено, що національний знак відповідності було нанесено на пакування вищевказаної продукції та на її супровідну документацію. Таким чином, правилами застосування національного знака відповідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1599, визначено загальні вимоги щодо нанесення на продукцію національного знака відповідності, які підлягають обов'язковому застосуванню, за умови, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Також, суд звертає увагу на те, що особливості застосування національного знака відповідності на продукцію, яку реалізовував позивач, встановлені Технічним регламентом низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 року № 810), та Технічним регламентом з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року № 785 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2012 року № 631). Пунктом 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання передбачено, що національний знак відповідності наноситься на кожний виріб електрообладнання, а пунктом 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання - на апаратуру або на табличку з її технічними даними. З наведеного слідує, що першочергово національний знак відповідності наноситься на продукцію або на табличку з її технічними даними і тільки у випадку, коли його нанесення на апаратуру неможливе або невиправдане через її конструкцію, національний знак відповідності повинен бути нанесений на пакування та на супровідні документи. При цьому, позивачем у позовній заяві не заперечується сам факт відсутності національного знаку відповідності на продукції або на табличці з її технічними даними. Докази, які б підтверджували маркування національним знаком відповідності безпосередньо на продукції, зазначеній в акті перевірки характеристик продукції від 08.11.2013 року, суду не представлено. Позивачем також не подано суду доказів про те, що нанесення національного знаку відповідності на вищевказану продукцію неможливе або невиправдане через її конструкцію, внаслідок чого національний знак відповідності і було нанесено на її пакування та на супровідну документацію. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" в порушення вимог пункту 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, пунктів 17, 19 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання у магазині "Фокстрот" (вул. Б.Хмельницького, 53, м. Калуш, Івано-Франківської області) реалізовувало продукцію, на яку не нанесено національний знак відповідності. Згідно пункту 6 частини 1 статті 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль не харчової продукції" з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень. Статтею 33 даного Закону встановлено, що рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції (крім перевірок, що проводяться відповідно до статті 26 цього Закону), у тому числі перевірок, що проводяться на підставі повідомлень органів доходів і зборів про призупинення митного оформлення продукції відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону (пункт 1 частини 2). Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, внесення змін до таких рішень чи їх скасування приймаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх повноважень, визначених законами України (частина 4). Відповідно до частини 3 статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що неналежно застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, не складено декларацію про відповідність, якщо її складання передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, декларацію про відповідність складено з порушенням встановлених вимог або органу ринкового нагляду не надано чи надано технічну документацію на відповідну продукцію не в обсязі, передбаченому технічним регламентом, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Згідно частини 1 статті 30 цього Закону обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і третьою статті 29 цього Закону); 2) тимчасової заборони надання продукції на ринку. Частиною 2 статті 30 даного Закону встановлено, що обмеження надання продукції на ринку, визначені у пункті 1 частини першої цієї статті, застосовуються органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом, якщо існує можливість приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами. Зазначені обмеження можуть застосовуватися до продукції, що надається на ринку, у тому числі тієї, що зберігається на складах виробників (імпортерів), та/або продукції, що перебуває у споживачів (користувачів). Таким чином, оскільки відповідачем 08.11.2013 року за результатами проведеної перевірки характеристик продукції встановлено факт відсутності на ній та на табличці з її технічними даними національного знаку відповідності, начальником Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області правомірно, з урахуванням вимог частини 3 статті 29 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 250 від 26.11.2013 року шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами у строк до 20.12.2013 року (а.с.17-19). Згідно частини 5 статті 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" тимчасова заборона надання продукції на ринку застосовується органами ринкового нагляду у разі прийняття ними рішення про: 2) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами - на строк дії відповідного обмеження. Тимчасова заборона надання продукції на ринку запроваджується одночасно з прийняттям рішень, зазначених у цій частині. З урахуванням наведеного, суд зазначає, що начальником Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області правомірно, відповідно до частини 5 статті 30 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 249 від 26.11.2013 року шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку. При цьому, згідно вказаного рішення, строк дії тимчасової заборони надання продукції на ринку встановлено до 20.12.2013 року, що відповідає строку, який надано позивачу для приведення вказаної продукції у відповідність із встановленими вимогами (а.с.20-22). Доводи позивача з приводу того, що у відповідача відсутні повноваження щодо прийняття оскаржуваних рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку, оскільки з урахуванням вимог частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" повне або часткове зупинення реалізації продукції допускається за постановою адміністративного суду, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Так, частиною 5 статті 4 цього Закону встановлено, що повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг допускається за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування. Вжиття інших заходів реагування, передбачених законом, допускається за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) чи його заступника, а у випадках, передбачених законом, - із наступним підтвердженням обґрунтованості вжиття таких заходів адміністративним судом. Відповідно до частини 4 статті 4 цього Закону виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Таким чином, суд зазначає, що інші заходи реагування, які можуть бути вжиті органом державного нагляду (контролю), визначено Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", який є спеціальним законом. Згідно частини 1 статті 22 цього Закону одним з видів заходів ринкового нагляду є, зокрема, обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку. При цьому слід відмітити, що вказаним Законом закріплено підстави та визначено порядок вжиття органами ринкового нагляду обмежувальних (корегувальних) заходів. Таким чином, рішення про вжиття обмежувальних заходів № 249 від 26.11.2013 року та № 250 від 26.11.2013 року прийняті начальником Інспекції з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області на підставі, у межах та у спосіб, передбачений Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", даним Законом не передбачено підтвердження обґрунтованості вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів адміністративним судом, доводи позивача з цього приводу є безпідставними та необґрунтованими. Щодо правомірності винесеної відповідачем постанови про накладення штрафних санкцій № 112 від 26.11.2013 року суд зазначає наступне. Згідно пункту 1 частини 3 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній Національний знак відповідності, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як вже встановлено судом, позивач у магазині "Фокстрот", що знаходиться за адресою: вул. Б.Хмельницького, 53, м.Калуш, Івано-Франківської області, реалізовував продукцію, на якій не було нанесено національний знак відповідності, отже Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Івано-Франківській області на підставі акту перевірки характеристик продукції № 0153 від 08.11.2013 року правомірно винесено постанову № 112 від 26.11.2013 року, згідно якої до ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" застосовано штрафні санкції у сумі 5950,00 грн. Поряд з цим, як встановлено судом, позивачем визначено повторність такого порушення. Так, відповідно до постанови №6 від 08.02.2013 року до позивача у відповідності до вимог пункту 1 частини 3 статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" застосовано штраф у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400,00 грн (а.с. 104). Вказана сума штрафу сплачена позивачем 19.02.2013 року (а.с 105). В даному випадку слід зазначити, що згідно вимог до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 249 від 26.11.2013 року та № 250 від 26.11.2013 року, а також постанова про накладення штрафних санкцій № 112 від 26.11.2013 року прийняті відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а тому підстави для їх скасування відсутні. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Частиною 3 даної статті передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається Законом України "Про судовий збір". Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Частина 3 даної статті встановлює, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги. Таким чином, враховуючи попередню сплату позивачем 10 відсотків розміру ставки судового збору в сумі 183,00 та 222,00 грн. (а.с. 3-4), розмір судового збору, який слід стягнути з позивача на користь Державного бюджету України складає 1315,50 грн. На підставі ст. 124 Конституції України,

Результат розгляду: granted