Рішення адміністративного суду від 2014-03-03 00:00:00+02

Черкаський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері (далі-позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області (далі-відповідач), в якій просить: визнати незаконним та скасувати рішення Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 02.04.2013р. № 29-2/VI «Про надання дозволу на користування земельною ділянкою (ставка), що знаходиться в межах населеного пункту сільській громаді». Усною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2014р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - громадську організацію охорони правопорядку та риболовів-любителів «Джерело». Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач оспорюваним рішенням № 29-2/VI «Про надання дозволу на користування земельною ділянкою (ставка), що знаходиться в межах населеного пункту сільській громаді» порушив норми Земельного та Водного кодексу України, внаслідок передачі земельної ділянки (ставка) в користування. Також, позивач вважає, що дане рішення прийняте з перевищенням повноважень органів місцевого самоврядування, оскільки дана земельна ділянка знаходиться у державній власності, а не у комунальній. А тому рішення № 29-2/VI є незаконним та підлягає до скасування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Представники відповідача та представник третьої особи заперечували проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на рішення Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області № 3/2 від 03.10.2002р. «Про вилучення із землекористування ВАТ «Шполянський цукровий завод» земельної ділянки під водоймищем». Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив. Рішенням Іскренської сільської ради Шполянського району Черкаської області № 29-2/VI від 02 квітня 2013 року «Про надання дозволу на користування земельною ділянкою (ставка), що знаходиться в межах населеного пункту сільській громаді» вирішино: надати дозвіл товариству роболовів-любителів на користування, утримання, збереження та відтворення рибних запасів водоймища; зобов'язати товариство риболовів-любителів протягом року виготовити технічну документацію із землеустрою по відводу земельної ділянки площею 121 га. Після чого, внаслідок встановлення порушень, Черкаським міжрайонним прокурором з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, внесено подання до відповідача від 26.12.2013р. № 96-13-13-91-1820 «Про усунення порушень вимог Земельного кодексу України та ЗУ «Про місцеве самоврядування»», однією з вимог якого прокурор вимагає скасувати рішення від 02.04.2013р. № 29-2/VI. На щоІскренська сільська рада Шполянського району Черкаської області листом від 17 січня 2014 року № 7 повідомила про результати розгляду подання на сесії сільської ради 17.01.2014р. та прийнятим рішенням № 37-1/VI. Відповідно до вищевказаного рішення «Про розгляд подання від 26.12.2013р. № 96-13-13-91-1820 Черкаського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері «Про скасування рішення сільської ради від 02.04.2013р. № 29-2/VI » сільська рада вирішила рішення від 02.04.2013р. № 29-2/VI не скасовувати. Дане подання ґрунтується на інформації Шполянського районного відділу земельних ресурсів, відповідно до якого земля під водним об'єктом кадастровий номер 7125782600:01:001:0053 в [ADDRESS] знаходиться в державній власності. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. № 1789-XII подання - це акт реагування прокурора на виявлені порушення закону з вимогою (вимогами) щодо: 1) усунення порушень закону, причин та умов, що їм сприяли; 2) притягнення осіб до передбаченої законом відповідальності; 3) відшкодування шкоди; 4) скасування нормативно-правового акта, окремих його частин або приведення його у відповідність із законом; 5) припинення незаконних дій чи бездіяльності посадових і службових осіб. Подання може бути внесено Прем'єр-міністру України, Кабінету Міністрів України, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, міністерствам та іншим центральним і місцевим органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, військовим частинам, громадським об'єднанням, органам державного нагляду (контролю), посадовим і службовим особам цих органів, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичним особам - підприємцям. У разі відхилення подання в цілому чи частково або неповідомлення прокурора про результати розгляду подання, а також якщо подання не вносилося, прокурор може звернутися до суду щодо: 1) визнання незаконним нормативно-правового акта відповідного органу повністю чи в окремій його частині; 2) визнання протиправним рішення чи окремих його положень і щодо скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; 3) визнання протиправними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії або утриматися від вчинення певних дій. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. Основними принципами місцевого самоврядування згідно з ст. 4 вказаного Закону є: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Іскренська сільська рада Шполянського району є органом місцевого самоврядування, якому безпосередньо, ст.ст. 27-38 Закону України «Про місцеве самоврядування» закріплюється вичерпний перелік власних та делегованих повноважень. Зокрема до відання яких, згідно пп. 1 п. а ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних (самоврядних) повноважень належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів. Отже, виходячи з вищевикладеного, органи місцевого самоврядування можуть розпоряджатися лише землями, які знаходяться у комунальній власності територіальних громад конкретного населеного пункту. Дане твердження підтверджується і ст. 122 Земельного кодексу України від 25.10.2001р. № 2768-II, в якій зазначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. В свою чергу ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Оскільки, як встановлено судом, з наказу Державного комітету України по водному господарству від 03.06.1997р. № 41 «Про затвердження переліку річок та водойм, що віднесені до водних об'єктів місцевого значення», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.01.1998 року за № 2/2442 та додатком до нього з вичерпним переліком водних об'єктів, які віднесені до місцевого значення. Водний об'єкт (ставок) в [ADDRESS] в останньому не міститься. Листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області від 27.12.2012р. № 7327/05 на запит прокурора щодо водних об'єктів Черкаської області повідомлено, що усі водні об'єкти, що знаходяться на території Черкаської області, є об'єктами загальнодержавного значення (з посиланнями на наказ Державного комітету України по водному господарству від 03.06.1997р. № 41 та листа Державного управління екобезпеки в Черкаській області від 16.06.1999р. № 1-8/721). В підтвердження того, що земельна ділянка (ставок) в [ADDRESS] знаходиться у державній власності, слугує також і інформація Шполянського районного відділу земельних ресурсів (а.с. 10). Тому, з огляду на викладене та враховуючи норми статті 122 Земельного кодексу України, суд дійшов до висновку, що оскільки спірна земельна ділянка водного фонду знаходиться у державній власності, то і дозвіл на користування нею може надаватись лише районною державною адміністрацією. А послання відповідачів на рішення сільської ради № 3/2 від 03.10.2002р. «Про вилучення із землекористування ВАТ «Шполянський цукровий завод» земельної ділянки під водоймищем» є необґрунтованим і таким, що спростовується матеріалами справи. В матеріалах справи, крім того, міститься рішення Господарського суду Черкаської області від 12 березня 2013р. у справі № 925/168/13-г за позовом Черкаського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Шполянської районної державної адміністрації до Іскренської сільської ради, фізичної особи-підприємця [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення землі. В даному рішенні встановлено, що земельна ділянка (ставок) в [ADDRESS] є водним об'єктом загальнодержавного значення (а.с. 57-64). Відповідно до ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно з п.11 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» органи прокуратури при здійсненні своїх повноважень звільняються від сплати судового збору. Інших доказів сторони суду не назвали та не надали.

Результат розгляду: granted