Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Об’єднані Медіа Мережі» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 11.12.2013р. №0001842260 щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., з яких 42976,00грн. - основний платіж, 10744,00грн. - штрафні (фінансові) санкції, посилаючись на відсутність підстав для донарахування ТОВ «Об’єднані Медіа Мережі» податковим органом податку на прибуток у сумі 42976,00грн., оскільки при здійсненні господарських операцій із контрагентами ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», не було допущено порушень податкового законодавства, які б могли слугувати підставою для заниження значення податку на прибуток на 42976грн., у т.ч. за І квартал 2012р. - у сумі 6305грн., півріччя 2012р. - у сумі 16385грн., ІІІ квартали 2012р. - у сумі 27799грн., 2012рік - у сумі 42976грн., т.я. господарські операції з вищеозначеними контрагентами, проведені з повним дотриманням законодавчих вимог, та належним чином оформленням необхідних документів бухгалтерського обігу. Відповідач - Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими, з підстав, усно викладених повноважним представником у судовому засіданні 19.03.2014р., наголосивши на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. №0001842260 щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Об’єднані Медіа Мережі» порушено вимоги п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено значення податку на прибуток на 42976грн., у т.ч. за І квартал 2012р. - у сумі 6305грн., півріччя 2012р. - у сумі 16385грн., ІІІ квартали 2012р. - у сумі 27799грн., 2012рік - у сумі 42976грн. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з 08.11.2013р. по 18.11.2013р. на підставі направлення від 29.10.2013року №000932/856, виданого ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, головним державним ревізором-інспектором відділу спеціальних перевірок управління податкового аудиту ДПІ у Приморському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області Байдою Людмилою Ігорівною, згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, на виконання Листа ГУ Міндоходів в Одеській області від 30.09.2013р. №4313/7/15-32-22-01-09 «Щодо можливого порушення вимог чинного законодавства України службовими особами ТОВ «Об’єднані Медіа Мережі», та Наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 29.10.2013 №1054, проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднані Медіа Мережі» з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 20.05.2011р. по 31.12.2012р. За наслідками вказаної перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області складено Акт №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р. «Про результати позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Об'єднані Медіа Мережі» з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податку на прибуток за період з 20.05.2011р. по 31.12.2012р.», у висновках якого наголошено, що Товариством занижено значення податку на прибуток на 42976грн., у т.ч. за І квартал 2012р. - у сумі 6305грн., півріччя 2012р. - у сумі 16385грн., ІІІ квартали 2012р. - у сумі 27799грн., 2012рік - у сумі 42976грн., внаслідок чого порушено вимоги п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України. На підставі складеного Акта перевірки №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р. ДПІ у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області 11.12.2013р. винесено податкове повідомлення-рішення №0001842260 щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., з яких 42976,00грн. - основний платіж, 10744,00грн. - штрафні (фінансові) санкції. Не погодившись із означеним податковим повідомленням-рішенням від 11.12.2013р. №0001842260, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про його скасування. Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 11.12.2013р. №0001842260 щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., винесено податковим органом правомірно, ґрунтовно та з урахуванням положень чинного податкового законодавства, виходячи з наступного. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Зокрема, як встановлено судом та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для встановлення факту заниження ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі» податку на прибуток у загальному розмірі 42976грн., з яких: за І квартал 2012р. - у сумі 6305грн., півріччя 2012р. - у сумі 16385грн., ІІІ квартали 2012р. - у сумі 27799грн., 2012рік - у сумі 42976грн., слугували, зокрема, правовідносини щодо здійснення фінансово-господарських операцій між ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі» та його контрагентами: ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа». Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником). Відповідно до ч.1 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 Податкового кодексу України передбачено, що платниками податку з числа резидентів, у тому числі є суб'єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами. Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України у розділі «Податок на прибуток підприємств» об'єктом оподаткування, серед іншого, є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу. Згідно з п.п.138.1, 138.2 ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Підпунктом 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 Податкового кодексу України передбачено, що до складу інших витрат, у тому числі, включаються витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; інші витрати, пов'язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг. Відповідно до п.п.139.1.3, 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат: суми попередньої (авансової) оплати товарів, робіт, послуг; витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку та підтвердження розрахунковими, платіжними та первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку. Зокрема, статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством. Виходячи з вимог п.2 ст.3 означеного Закону України бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Тобто, законодавчо визначено, що первинним документом, який засвідчує факт здійснення господарської операції є, серед іншого, акт здачі-приймання робіт (надання послуг), який відповідно повинен містити усі необхідні реквізити, передбачені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також інші документи, які свідчать про здійснення господарської операції. Зокрема, статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Відповідно до п.п.2.15, 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам, а відтак, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Таким чином, із системного аналізу вище окреслених законодавчих положень вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг), тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності усіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Відтак, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів чи сплати грошових коштів. Зокрема, як встановлено судом та зазначено в Акті перевірки №2964/15-32-22-6/37680260 від 25.11.2013р., в усіх без винятку договорах, укладених між позивачем та його контрагентами: ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», невід'ємною їх умовою є надання ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі» абонентських звітів по кількості абонентів за кожен місяць, на підставі яких нараховується щомісячний платіж. Також, в кожному договорі зазначається назва телевізійного каналу, докладні технічні умови постачання сигналу. Водночас, судом встановлено, що ані під час проведення фахівцями податкового органу перевірки з питань повноти, своєчасності декларування та сплати податку на прибуток, ані під час судового розгляду справи, на підтвердження належного виконання умов Договорів на ретрансляцію телевізійних каналів, укладених з ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», позивачем не надано абонентських звітів із зазначеною кількістю абонентів, жодних документів та відомостей, котрими фіксується кількість підключених абонентів, заявок, відповідно до яких формується первинний об'єм наданих послуг, тощо. Також, позивачем не надано суду відповідних належних доказів, як то доповнення до договорів, додаткові угоди, які б чітко конкретизували зміст договорів та розтлумачували, які, зокрема, послуги надаються, технічні умови постачання даних послуг, можливий обсяг їх постачання, заявки замовників, відповідно до яких здійснюється підключення. Натомість, судом встановлено, що наявні у матеріалах справи, надані позивачем - ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі», на підтвердження реальності та фактичності виконання господарських операцій з контрагентами - ТОВ «Англійський клуб ТБ», ТОВ «Агентство «Візит», ТОВ «Агентство «КЛАСС», ТОВ «ТРК КЛАС», ТОВ ТРО «Медіа-агентство «Візит», ТОВ «Поверхность - Супутникові телекомунікації», ТОВ «Компанія «Сонар», ТОВ «Торсат», ТОВ «Телерадіокомпанія «Україна», Асоціація «Укртелемережа», первинні документи, а саме: рахунки-фактури, рахунки до сплати, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти виконання договірних зобов'язань, акти надання послуг, не відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999року №996-XIV (зі змінами та доповненнями), а також Положенню про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), оскільки з їх змісту не можливо встановити які саме надавалися послуги, в якому, зокрема, обсязі, яким чином визначалися та вираховувалися їх вартісні показники, тощо. До того ж, судом встановлено, що надані позивачем та наявні у матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг), акти виконання договірних зобов'язань, акти надання послуг, в порушення приписів статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не містять вказівок на посади повноважних осіб, їх прізвищ та ініціалів як з боку ТОВ «Об'єднані Медіа Мережі», так і з боку його контрагентів, якими їх підписано, що відповідно унеможливлює ідентифікувати осіб, підписи котрих наявні у вказаних актах. Відтак, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку щодо правомірності та ґрунтовності збільшення Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Об'єднані Медіа Мережі» суми податку на прибуток у загальному розмірі 42 976,00грн. Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві та викладені усно повноважним представником у судових засіданнях в ході судового розгляду справи по суті. Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднані Медіа Мережі» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 11.12.2013р. №0001842260 щодо збільшення суми грошового зобов'язання по податку на прибуток у загальному розмірі 53720,00грн., не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають. У зв'язку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору у сумі 182грн. 70коп. покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Результат розгляду: denied