Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

13 грудня 2013 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області до фізичної особи - підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивовано тим, що фізична особа - підприємець [PERSON] перебуває на обліку в Державній податковій інспекції в Артемівському районі міста Луганська, як платник податків та зборів з 03.10.2005 року. Остання податкова декларація про отримані доходи надавалась 11.02.2008 року. Тобто відповідач не надає декларації більше одного року та не має заборгованості по податках, що є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим рішенням відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Відповідно до пункту третього частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо припинення за зверненням суб'єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, передбачених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Ухвалою суду від 16 грудня 2013 року у справі відкрито скорочене провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено на адресу відповідачки 20 грудня 2013 року. Згідно із пунктом другим частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів - у разі якщо протягом семи днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, до суду не надійшло заперечення відповідача та за умови, що справа не розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Ухвала суду про відкриття скороченого провадження направлена відповідачці на адресу: [ADDRESS], повернулась до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.14-15). Відповідачка зареєстрована за вищезазначеною адресою та відомості про зміну свого місця знаходження державному реєстратору не надавала. Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. У встановлений судом строк відповідачкою не подано ані заперечень проти позову, ані заяви про визнання позовних вимог. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Дослідивши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суддя вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зареєстрована 23.09.2005 року виконавчим комітетом Луганської міської ради у якості фізичної особи - підприємця за №2382000000009877 (а.с. 4). Відповідачка перебуває на податковому обліку у ДПІ в Артемівському районі міста Луганська з 03.10.2005 року (а.с.5). Податкової заборгованості фізична особа - підприємець [PERSON] не має, що підтверджується висновком Державної податкової інспекції в Артемівському районі міста Луганська Головного управління Міндоходів у Луганській області від 27 травня 2013 року (а.с. 3). 01 січня 2011 року набув чинності Податковий Кодекс України, який встановлює перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно із п.п. 20.1.37 п.20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання. Згідно із частиною 1 статті 63 Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. У відповідності до пункту 11.10 розділу 11 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 979, якщо платник податку не має заборгованості перед бюджетом та у разі неподання протягом одного року в органи державної податкової служби податкових декларацій, документів податкової звітності, то керівник органу державної податкової служби приймає рішення у вигляді розпорядження відносно платника податків - про звернення до суду або господарського суду із заявою (позовною заявою) про винесення судового рішення щодо припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, відміни державної реєстрації припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи. Пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» позивач є контролюючим органом, наділеним правом звернення до суду щодо припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Пунктом 5 частини 1 статті 46 цього Закону встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця. Відповідно до пункту третього частини 2 статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. З огляду на викладене, оскільки під час розгляду справи суддею з'ясовано, що відповідачка протягом року не подає органам доходів і зборів податкові декларації, документи фінансової звітності відповідно до закону, суддя вважає, що у даному випадку наявні підстави для задоволення позову. Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted