Рішення адміністративного суду від 2014-03-24 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сав-Дістрибьюшн" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу №663-од від 07.11.2013 року, визнання незаконними дії щодо проведення перевірки та складання акту перевірки №000191 від 09.11.2013 року, визнання незаконним та скасувати проекти рішень про вжиття обмежувальних корегувальних заходів, визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафних санкцій № 71 від 22.11.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03 грудня 2013 року ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" отримало постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області № 71 від 22.11.2013 року про накладення штрафних санкцій на суму 25 500 грн, за порушення вимог п. 2 ч.2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Позивач не погоджується з прийнятою постановою, вважає її незаконною та необґрунтованою, оскільки у зверненні народного депутата Бойка В.Б., яке стало підставою для оформлення наказу щодо проведення перевірки, йде мова про здійснення перевірки по факту продажу у торговій мережі "Фокстрот" контрафактної та не сертифікованої (забороненої для продажу) продукції, а відповідач здійснював перевірку з інших підстав, зокрема проведення характеристик продукції. Крім того, згідно з Положенням про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 року №465/2011, питання перевірки факту продажу контрафактних товарів не входить до сфери повноважень Інспекції. Інформація щодо порушення вимог законодавства нічім не підтверджена, крім самого акту перевірки та не може вважатись належним доказом вчиненого правопорушення. Позивач наголошує на тому, що під час проведення перевірки характеристик продукції, що реалізується ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" в приміщенні об'єкту торгівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 2, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області не проводився відбір товарів для експертизи (випробувань), а отже відсутні підстави вважати, що товари, які розповсюджуються позивачем є небезпечними, становлять ризик та /або не відповідають встановленим вимогам. Між тим, вся без виключення продукція, що реалізується товариством відповідає встановленим вимогам, що підтверджується відповідними документами (декларація про відповідність, сертифікат відповідності) та Національним знаком відповідності, який відповідає вимогам Опису національного знаку відповідності та Правилам застосування національного знаку відповідності, які затверджені Постановою №1599 від 12.11.2001 року. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях (а.с.55-60). Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності суд встановив наступне. 09.11.2013 року фахівцями Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, на підставі наказу "Про проведення позапланових перевірок" № 663-од від 07.11.2013 року (а.с. 11), виданого на підставі листа Держспоживінспекції України від 05.11.2013 року № 5090-2-7/6 "Щодо проведення позапланових заходів" (а.с.9), звернення народного депутата України Бойко В.Б. №216-к від 11.10.2013 року (а.с.8), та направлення на проведення перевірки № 245 від 08.11.2013 року (а.с. 10), було проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, 2, за результатами якої складений акт перевірки характеристик продукції №000191 від 09.11.2013 року (а.с.12-23). Предметом зазначеної перевірки була велика побутова техніка, дрібна побутова техніка, радіообладнання і телекомунікаційне кінцеве (термінальне) обладнання, а саме: 1) міксер торгової марки «Bosch»; 2) електричний чайник торгової марки «Delfa»; 3) електричний чайник торгової марки «Delfa»; 4) кавомолка торгової марки «Delongi»; 5) блендер торгової марки «Delfa»; 6) м'ясорубка торгової марки «Delfa»; 7) чайник торгової марки «Shivaki»; 8) йогуртниця торгової марки «Orion»; 9) праска торгової марки «Tefal»; 10) соковижималка торгової марки «Delfa»; 11) блендерний набір торгової марки «Delfa»; 12) чайник з системою швидкого кип'ятіння торгової марки «Braun»; 13) м'ясорубка торгової марки «Zelmer»; 14) чайник торгової марки «PHILIPS»; 15) електросушарка торгової марки «Zelmer»; 16) мультиварка електрична торгової марки «Polaris»; 17) соковижималка торгової марки «Zelmer»; 18) кольоровий рідкокристалічний телевізор торгової марки «Toshiba»; 19) мережевий зарядний пристрій з зафіксованим кабелем для заряджання iPhone торгової марки «Bravis»; 20) ноутбук торгової марки «Acer». Згідно з актом перевірки, фахівцями Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області встановлено: розповсюдження продукції (електрообладнання позиції 2,3,8,10,16,18-20) без нанесення на кожну одиницю апаратури інформації про найменування та адресу імпортера, що є порушенням п. 10 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року №1149 (далі ТР №1149), п.24 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №785 (далі ТР №785). Розповсюдження продукції (електрообладнання позиції 1-18, 20), щодо якої неналежно застосовано національний знак, відповідності, а саме: на маркуванні електрообладнання одночасно нанесено два Національних знаки відповідності: із зазначенням номеру органу з оцінки відповідності та без зазначення номеру органу з оцінки відповідності згідно реєстру таких органів, у порушення п. 18 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 року №785, п. 2 ч.3 ст.44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції". На підставі встановлених порушень, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області підготовлені проекти рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 09.11.2013 року (а.с.24-29). 22.11.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області прийнято рішення №121 від 22.11.2013 року про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами у строк до 20.12.2013 року (а.с.64). 18.12.2013 року рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №109 було скасоване рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, у зв'язку з його виконанням від 22.11.2013 року №121 (а.с.66). Також, на підставі протоколу № 000085 від 21.11.2013 року про виявлене порушення вимог ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та ст. 15 Закону України «Про загальну небезпечність нехарчової продукції», 22.11.2013 року Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області прийнята постанова про накладення штрафних санкцій №71 на суму 25500 грн. за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України №2735-VІ (а.с.30-31) - введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам. Одночасно, судом досліджені договори поставки товарів, видаткові накладні на придбання товарів, товарно-транспортні накладні на перевезення товарів, який знаходився на реалізації в магазині, розташований за адресою: м. Одеса, просп. М. Жукова,2. Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Так, спірні правовідносини, які виникли між сторонами регламентуються Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України №877-V від 05.04.2007 року "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон України №877-V), Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" (далі Закон України №2735-VІ). Відповідно до ст. 1 Закону України № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Статтею 26 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів, здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Наказом від 09.11.2011 року №206 затверджено Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до якого територіальними органами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів є інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Пунктом 6 Положення визначені права Інспекцій, зокрема підпунктом 6.2 п.6 встановлені права Інспекцій у сфері ринкового нагляду, а саме: - здійснювати державний ринковий нагляд у межах сфери відповідальності відповідно до повноважень, визначених Законами України №2735-VІ, №877-V; - проводити перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирати зразки продукції та забезпечувати проведення їх експертизи (випробування); - приймати у випадках та порядку, визначених Законом України №2735-VІ, рішення про: вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснення контролю стану виконання суб'єктами господарювання цих рішень; знищення продукції або приведення її в інший спосіб у стан, який виключає використання цієї продукції; - здійснювати інші повноваження відповідно до Законів України №2735-VІ, №2736-VІ та інших законів України. Статтею 10 Закону України №2735-VІ встановлено, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду у межах сфер їх діяльності. Постановою Кабінету Міністрів України №573 від 01.06.2011 року затверджений перелік органів державного ринкового нагляду та сфер їх відповідальності. В зазначеному переліку Держспоживінспекція визначена як орган державного ринкового нагляду та зазначені сфера відповідальності (від продукції), а також найменування нормативно-правового акту, дія якого поширюється на відповідний від продукції. Порядок проведення перевірок характеристик продукції встановлений ст.23 Закону України №2735-VІ. Згідно зазначеної норми органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно. Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України № 2735-VI, яка встановлює особливості проведення перевірок характеристик продукції у її розповсюджувачів, підставами проведення позапланових перевірок є, зокрема, зверненнями споживачів (користувачів) відповідної продукції, а також органів виконавчої влади, виконавчих органів місцевих рад, правоохоронних органів, громадських організацій споживачів (об'єднань споживачів), у яких міститься інформація про розповсюдження продукції, що завдала шкоди суспільним інтересам чи має недоліки, що можуть завдати такої шкоди, і відсутня інформація, за якою виробника такої продукції може бути ідентифіковано, але міститься інформація, за якою може бути встановлено розповсюджувача, у якого було придбано (виявлено) таку продукцію. Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України № 2735-VI, під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача перевіряється: - на початковому етапі перевірки: наявність на продукції Національного знака відповідності (у тому числі ідентифікаційного коду призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення Національного знака відповідності; наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено нормативно-правовими актами (у тому числі технічними регламентами), та їх відповідність встановленим вимогам; наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; - на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам). Проаналізувавши вище приведені положення законодавства України, суд дійшов висновку, що Інспекція, видаючи наказ № 663-од від 07.11.2012 року про проведення позапланових перевірок, проводячи перевірку та складаючи акт, діяла в порядку, спосіб та межах повноважень наданих законодавством України, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу № 663-од від 07.11.2013 року, визнання незаконними дії відповідача щодо проведення перевірки та складання акту № 000191 від 09.11.2013 року, не підлягають задоволенню. Суд не приймає до уваги посилання представника позивача щодо неправомірності проведення перевірки на те, що у зверненні народного депутата йде мова про перевірку наявності продажу не сертифікованої та контрафактної продукції (продукції, яка випускається, розповсюджується з порушенням майнових прав інтелектуальної власності), що не входить до компетенції Інспекції, оскільки звернення народного депутата було адресоване Генеральному прокурору України щодо вжиття заходів прокурорського реагування для припинення прав споживачів. Згідно з листом від 05.11.2013 року, Держспоживінспекція України доручила на підставі листа Генеральної прокуратури України територіальним органам здійснити державний ринковий нагляд з метою захисту прав споживачів у межах компетенції Інспекцій. Крім того, п.15 ст.23 Закону України № 2735-VI визначено, що у разі якщо під час перевірок характеристик продукції виявлено ознаки фальсифікації продукції, порушення прав інтелектуальної власності або інших правопорушень, притягнення до відповідальності за вчинення яких не належить до компетенції органів ринкового нагляду, органи ринкового нагляду надають таку інформацію відповідним уповноваженим державним органам. Тому, суд вважає, що перевірка ТОВ "Сав-Дістрибьюшн" за адресою: м. Одеса, пр-т Маршала Жукова, Інспекцією проведена з питань, які належать до її компетенції. Перевіркою встановлені порушення характеристик продукції, наявність яких не спростована позивачем. Крім того, зазначені порушення були усунуті позивачем на виконання рішення Інспекції від 22.11.2013 року №121 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, згідно якого до відповідача застосований обмежувальний (корегувальний) захід: обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, що підтверджено рішенням Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області №109 від 18.12.2013 року, яким було скасоване рішення про обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами, у зв'язку з його виконанням від 22.11.2013 року №121 (а.с.66). З цих підстав, суд дійшов висновку, що також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування проектів рішень про вжиття обмежувальних корегувальних заходів, прийнятих на підставі акту перевірки № 000191 від 09.11.2013 року. Між тим, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про визнання незаконним та скасування постанови про накладення штрафних санкцій № 71 від 22.11.2013 року з наступних підстав. Так, частиною 2 ст.44 Закону встановлені штрафні санкції до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, частиною 3 ст.44 - до розповсюджувача продукції. Згідно з ч.2 ст.1 Закону України № 2735-VI терміни "введення продукції в обіг", "розповсюдження продукції", "розповсюджувач" вживаються у значеннях, визначених Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції". Відповідно до ч.1 зазначеного Закону, введення продукції в обіг - це перше надання продукції на ринку України; розповсюдження продукції - поява продукції на ринку України після введення її в обіг; розповсюджувач - будь-яка інша, ніж виробник або імпортер, фізична чи юридична особа в ланцюгу постачання продукції, яка пропонує продукцію на ринку України. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, якій надав до суду відповідні докази, що він не є особою, яка ввела продукцію в обіг, оскільки зазначена в акті перевірки продукція придбалась ним згідно договорів поставки у суб'єктів господарювання, він не є виробником та імпортером товарів, ці товари ним лише розповсюджувались кінцевим споживачам. Представник відповідача у своїх запереченнях на позов (а.с.55-60) в обґрунтування того, що позивач є особою, яка ввела продукцію в обіг, посилався на ст.24 Закону України № 2735-VI, відповідно до частини 3 якої під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об'єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Проте, жодного належного доказу про визначення узгодженого з органом ринкового нагляду строку для надання будь-яких документів представник відповідача не зазначає в запереченнях на позов та не надав у судовому засіданні. Суд вважає направлення 15.11.2013 року керівнику ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" у м. Київ листа з зазначенням проведення всіх перевірок з 08.11.2013 року по 12.11.2013 року мережі магазинів "Фокстрот" та надання документів прибуткових накладних та декларацій про відповідність не відповідає вимогам ч.3 ст.24 Закону України № 2735-VI щодо узгодженості строку надання документів. В листі Інспекції від 15.11.2013 року взагалі не вказаний строк їх надання, а також не надані докази отримання вказаного листа позивачем. Крім того, на думку суду положення ч.3 ст.24 Закону вимагають саме узгодження такого строку та його визначення, при цьому за кожною окремою перевіркою. Зазначені вимоги законодавства не дотримані відповідачем, проте 22.11.2013 року Інспекція приймає постанову про накладення штрафних санкцій №71 відносно позивача саме як особи, яка ввела продукцію в обіг. Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», виробник, уповноважений представник, імпортер або інша особа, яка відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, не несе відповідальності, встановленої статтею 44 цього Закону, якщо доведе, що: 1) вона не вводила відповідну продукцію в обіг. З наданих позивачем договорів, видаткових накладних та товарно-транспортних накладних вбачається, що він не є особою, яка ввела продукцію в обіг, що виключає його відповідальність за ст. 44 вказаного Закону. Статтею 86 КАС України визначено, що, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "САВ-ДІСТРИБЬЮШН" підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови № 71 від 22.11.2013 року про накладення штрафних санкцій у розмірі 25500 гривень щодо нарахування штрафних санкцій за п.2 ч.2 ст.44 Закону України як особи, що ввела продукцію в обіг. В іншій частині позовних вимоги, позивачу слід відмовити. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 94 КАС України. З огляду на вищевикладене, відповідно до положень Законів «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», «Про загальну небезпечність нехарчової продукції», «Про захист прав споживачів», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та

Результат розгляду: partial