Рішення адміністративного суду від 2014-03-18 00:00:00+02

[PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду з адміністративним позовом вказавши на таке. З 16.07.2012 року вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації як отримувач допомоги по догляду за дитиною - [PERSON],[INFO],до досягнення ним трирічного віку.Позивачка є особою не застрахованою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування і допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна бути призначена їй в розмірі прожиткового мінімуму,встановленому для дитини віком до 6 років.Позивачка вважає,що вона має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і дана допомога повинна виплачуватися згідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-ХІІ від 21.11.1992 року із змінами та доповненнями. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,визначений статтею 15 Закону України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-ХІІ від 21.11.1992 року надається у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним законом,що регулює правовідносини,пов*язані з призначенням та виплатою державної допомого на неповнолітніх дітей. Умови призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачені ст.14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» ,при цьому зазначений закон не передбачає обмежень чи особливих умов або отримання такої допомоги на застрахованих чи не застрахованих осіб. Приймаючи до уваги,що розмір призначеної [PERSON]допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку складає 130грн. , що значно менше ніж це передбачено ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»,тому 27.12.2013р. вона звернулась до управління з заявою про перерахування і доплату їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,відповідно до норм ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» №2811-ХІІ від 21.11.1992 року із змінами та доповненнями.Однак,оскільки в перерахунку допомоги позивачці було безпідставно відмовлено,тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації на її користь недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 16.07.2012 року по 31.01.2014 року,розмір якої розраховується як різниця між встановленим законом прожитковим мінімумом для дитини віком до 6 років за відповідні періоди та фактично виплаченими розмірами допомоги;зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації призначити їй, щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідно до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім*ям з дітьми»з 01 лютого 2014 року, у розмірах,які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років,з наступним підвищенням,у разі підвищення розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років,до закінчення строку передбаченого законом виплати до 06.05.2015 року та звернення до негайного виконання рішення суду за її позовом до управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації про відмову щодо перерахунку допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку і зобов'язання вчинити певні дії. В судове засідання позивачка не з*явилася,надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності,позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх. Представник відповідача позовні вимоги не визнала з таких підстав. Так, дійсно позивачка [PERSON] з 16.07.2012 року знаходиться на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації як отримувач допомоги по догляду за дитиною-[PERSON],[INFO], до досягнення ним трирічного віку. Даний вид допомоги призначено позивачці на підставі Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року, яким встановлений гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення. Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім*ям з дітьми»встановлено,що порядок призначення і виплати державної допомоги сім*ям з дітьми та перелік документів,необхідних для призначення допомоги за цим Законом,встановлюється Кабінетом Міністрів України.Порядок призначення і виплати державної допомоги сім*ям з дітьми був затверджений постаною Кабінета Міністрів України,27 грудня 2001 року №1751 на виконання Закону України «Про державну допомогу сім*ям з дітьми». Відповідно до ст.15 і п.3 Розділу VIII «Прикінцеві положення»Закону України «Про державну допомогу сім*ям з дітьми» від 21.11.92 року №2811 ХІІ,зі змінами,унесеними Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»від 28.12.2007 року №107-V та згідно п.17-24 вказаного Порядку допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується у розмірі,що дорівнює різниці між:з 1 січня 2008 року-50 відсотками,з 1 січня 2009 року -75%, з 1 січня 2010 року -100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців,але не менш як 130 гривень. Для призначення допомоги у розмірі, який перевищує мінімальний, заявник надає в установленому порядку довідку про склад сім'ї і декларацію про доходи і майновий стан (заповнюється на підставі довідок про до всіх членів сім'ї). Виплата допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, здійснюється протягом 6 календарних місяців. Форма заяви затверджується Наказом Міністерства соціальної політики України від 22.02.2012р. № 96.Сукупний дохід розраховується згідно методиці обчислення сукупності доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, зареєстрованої Міністерством Юстиції України 07.02.2002р. за № 112/6400. Згідно методиці, дохід входять нарахована заробітна платня, інші грошові виплати, які мають систематичний характер у тому числі і доходи від підприємницької діяльності.В сукупний дохід не включається відповідна допомога,для призначення якої обчислюється сукупний дохід. Тому,позивачці [PERSON]було призначено та виплачено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у мінімальному розмірі за період з 16.07.2012 року - по 31.07.2013 року, так як позивачка при зверненні до управління з заявою та документами для отримання допомоги в розмірі, що перевищує мінімальний, 16.07.2012 року не надала документів,необхідних для призначення вказаної допомоги та потім не зверталась по таку допомогу. Розміри зазначеної допомоги, документи,необхідні для її отримання,а також-обставини, при настанні яких виплата такої допомоги припиняється,визначено пп. 17-24 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001 р №1751. Управління вважає безпідставними доводи позивача відносно не встановлення строку звернення за виплатою допомоги, оскільки оскарження рішення суб'єкта владних повноважень є сферою публічно-правових відносин. Даний спір є публічно - правовим і є справою адміністративної юрисдикції, яка регулюється Кодексом адміністративного судочинства України. Даний кодекс встановлює також порядок звернення до адміністративного суду. Відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Спірні виплати носять систематичний характер, і правовідносини закінчуються на день проведення таких виплат, тобто про своє порушено право ( яким вважає його позивач) [PERSON]знала після отримання неповної на її думку суми виплати, тобто кожний місяць, а до суду звернулася у лютому 2014 року,а статтею 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права. Таким чином у зв'язку з пропуском строку звернення до суду [PERSON] за період з 16.07.2012 року - по 31.07.2013 року управління вважає, що такі вимоги взагалі не підлягають розгляду на підставі ст.99,100 КАС України. Вимоги позивача, про зобов'язання відповідача призначати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років до 06.05.2015 року, тобто на майбутнє не мають законних підстав. Обєктом судового захисту є порушені права, свободи, чи інтереси, і в момент вирішення спору зазначене порушення відсутнє, таким чином, Кодекс Адміністративного Судочинства України не передбачає звернення до суду за захистом права на майбутнє, отже в їх задоволенні необхідно також відмовити. Суд, вислухавши представника відповідача,дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного. Так, дійсно позивачка [PERSON] з 16.07.2012 року є матір*ю [PERSON],[INFO].(а.с.11),у зв*язку з чим перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації як не застрахована в системі загального соціального страхування особа і отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн. щомісяця, виплату якої здійснює управління. Відповідачем допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу була нарахована та виплачена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми" та внесених Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" змін до ст.ст.13,15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми". До 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28.12.2007 № 107-VІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 107-VІ) - правовідносини щодо виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку регулювалися Законом України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом України від 18.01.2001 № 2240-ІІІ (далі - Закон № 2240-III), який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема, статтею 15 Закону № 2811-ХІІ встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, а відповідно до статті 43 Закону № 2240-ІІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI були внесені відповідні зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III було виключено статті 40-44. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 (далі - рішення № 10-рп/2008) визнано неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункту 25розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону № 2240-III. Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп/2008 відновили свою дію вищезазначені положення Закону № 2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону № 2811-ХІІ. Отже, доводи відповідача, про те, що положення пункту 23 розділу ІІ Закону № 107-VI, яким внесено зміни до статей 13, 15 Закону № 2811-XII, залишаються чинними, є неправильним, адже свою дію відновили редакції цих статей до внесення в них змін Законом № 107-VI. Отже, суд вважає, що позивачка, як незастрахована особа в системі соціального загальнообов'язкового державного страхування, відповідно до вимог статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" має право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за період з 11.08.2013 року по день винесення постанови. Крім того,Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 визначено право Кабінету Міністрів України встановлювати розміри соціальних виплат, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України на основі і на виконання Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, однак, що а ні Законом України "Про державний бюджет України на 2012 рік", ані Законом України "Про державний бюджет України на 2013 рік" не було встановлено, що положення статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. Відповідно і Кабінет Міністрів України відповідних постанов з цього питання на 2012 та 2013 роки не приймав. Таким чином, відповідач, виплачуючи позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми", діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства. В той же час, відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановлено цим Кодекском або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, очислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї документів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду. Беручи до уваги,що частина позовних вимог знаходиться за межами строку на звернення до суду, суд приходить до висновку, що позов позивачки підлягає частковому задоволенню. Так,позовні вимоги [PERSON]щодо зобов*язання управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплату [PERSON]недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, розмір якої розраховується як різниця між встановленим законом прожитковим мінімумом для працездатних осіб за відповідні періоди, та фактично виплаченими розмірами допомоги,підлягають задоволенню,однак цей перерахунок та виплату необхідно здійснювати з 11 серпня 2013 року (до суду звернулася 11.02.2014 року,строк звернення до суду 6 місяців) і до винесення постанови. В задоволенні інших позовних вимог [PERSON]щодо зобов*язання управління праці та соціального захисту населення Першотравневої райдержадміністрації призначити їй,відповідно до ст.15 Закону України « Про державну допомогу сім'ям з дітьми»щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірах,які дорівнюють прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років,з наступним підвищенням,у разі підвищення розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років,до закінчення строку передбаченого законом виплати до 06.05.2015 року та звернення до негайного виконання рішення суду, задоволенню не підлягають,оскільки вони не грунтуються на законі.

Результат розгляду: partial