Рішення адміністративного суду від 2014-04-02 00:00:00+03

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-2006" з адміністративним позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення відповідача №0001781532 від 15.08.2013 року; №0001771532 від 15.08.2013 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №0001781532 від 15.08.2013 року та №0001771532 від 15.08.2013 року є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки винесені на підставі акту №2667/15.3-9 від 26.07.2013 року, який складений з порушенням процедури його складення та з порушенням процедури проведення перевірки відповідно до вимог пп. 75.1.1. п.75.1. ст.75, п.200.10. ст.200 Податкового кодексу України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в наданих запереченнях та у судовому засіданні проти позову заперечував, вважає його необґрунтованим та безпідставним, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що 26.07.2013 року податковим органом було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податкової звітності ТОВ "Октант-2006" з податку на додану вартість за період 27.03.2013 по 21.07.2013 року, за результатами якої складений акт №2667/15.3-9, яким встановлена несвоєчасна сплата сум самостійно визначених грошових зобов'язань по ПДВ, чим порушено вимоги п.п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України. Так, за уточнюючими розрахунками підприємства від 26.03.13 №9015972743 по строку сплати - 26.03.13 платником фактично сплачено суми податкового боргу 23.05.2013 та 27.05.2013 (затримка строків сплати складає 56 днів та 60 днів); за уточнюючими розрахунками від 26.03.2013 №9015972743 по строку сплати 26.03.13 фактично сплачено 29.05.13, 25.06.13 та 26.06.13 (затримка строків сплати складає понад 30 днів); за уточнюючими розрахунками від 26.03.2013 №9015972773 по строку сплати 26.03.13 фактично сплачено 22.07.13 (затримка строків сплати складає понад 30 днів). Крім того, перевіркою встановлено порушення строків сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених в податкових зобов'язань по декларації від 12.04.13 №9019922046 по строку сплати - 30.04.13 фактично сплата 27.07.13 (затримка строків сплати складає понад 30 днів); декларація від 18.05.13 №9028849867 по строку сплати 30.05.13 фактично сплачено 22.07.13 (затримка строків сплати складає понад 30 днів). На підставі зафіксованих в акті перевірки порушень законодавства Західною ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 15.08.2013 року складені податкові повідомлення-рішення №0001781532 та №0001771532. На думку представника відповідача, Західна ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області діяла в порядку та спосіб, передбачений Податковим кодексом України в межах компетенції, згідно діючого законодавства. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.07.2013 року Західною ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області була проведена камеральна перевірка за період з 27.03.2013 року по 21.07.2013 року з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання на підставі наступних документів: уточнюючого розрахунку за липень 2012 №9015972687 від 26.03.2013 р., уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972743 від 26.03.2013 року, уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972773 від 26.03.2013 року, уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972821 від 26.03.2013 року, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року від 12.04.2013 року №9019922046, декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року №9028849867 від 18.05.2013 року, платіжного доручення № 215 від 29.05.2013 року, № 263 від 25.05.2013 року, №266 від 26.06.2013 року, №265 від 26.06.2013 року, №211 від27.05.2013 року, уточнюючого розрахунку №9015972773 від 18.07.2013 року, декларації з податку на додану вартість №9043430724 від 18.07.2013 року. За наслідками проведення камеральної перевірки Західною ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було складено акт №2667/15.3-9 від 26.07.2013р. про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-2006" (код за ЄДРПОУ 34016778) з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перевіркою виявлені порушення, які полягали в несвоєчасній сплаті сум самостійно визначених грошових зобов'язань з ПДВ. За матеріалами справи судом встановлено, що: - суму недоїмки у розмірі 7750,98 грн., згідно наданого до ДПІ уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за липень 2012 року за реєстраційним номером 9015972687 від 26.03.2013 року -було погашено платіжним дорученням №164 від 23.04.2013 року, № 202 від 23.05.2013 року, №211 від 27.05.2013 року, при терміні сплати 26.03.2013 року; - суму недоїмки у розмірі 16856,00 грн., згідно наданого до ДПІ уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за реєстраційним номером 9015972743 від 26.03.2013 року - було погашено платіжними дорученнями №215 від 29.05.2013 року, №263 від 25.06.2013 року, №266 від 26.06.2013 року, №265 від 26.06.2013 року, №211 від 27.05.2013 року, при терміні сплати 26.03.2013 року у сумі 18628,00 грн., згідно наданого до ДПІ уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за реєстраційним номером 9015972773 від 26.03.2013 року - недоїмку було погашено платіжним дорученням №265 від 26.06.2013 року, уточнюючим розрахунком з податку на додану вартість №9015972773 від 18.07.2013 року, при терміні сплати 26.03.2013 року; - суму недоїмки у розмірі 70,00 грн., згідно наданого до ДПІ уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість за реєстраційним номером 9015972821 від 26.03.2013 року - було погашено згідно наданої декларації з податку на додану вартість №9043430724 від 18.07.2013 року, при терміні сплати 26.03.2013 року; - суму недоїмки 2814,00 грн., згідно наданого до ДПІ податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року за реєстраційним номером 9019922046 від 12.04.2013 року -було погашено згідно наданої декларації з податку на додану вартість №9043430724 від 18.07.2013 року, при терміні сплати 30.04.2013 року; - суму недоїмки у розмірі 10007,00 грн., згідно наданої до ДПІ податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року за реєстраційним номером 9028849867 від 18.05.2013 року -було погашено згідно наданої декларації з податку на додану вартість №9043430724 від 18.07.2013 року, при терміні сплати 30.05.2013 року. Відповідно до п.86.8 ст. 86 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI начальником Західної ОДПІ м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених п.126.1 ст. 126 Податкового Кодексу України. На підставі висновків акту камеральної перевірки №2667/15.3-9 від 26.07.2013 року ТОВ «Октант -2006» Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 15.08.2013 року складені податкові повідомлення-рішення №0001781532 та №0001771532. Перевіряючи відповідність дій суб'єкта владних повноважень на проведення спірної перевірки та винесення спірних податкових повідомлень - рішень за наслідками висновків акту перевірки №2667/15.3-9 від 26.07.2013 року на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, суд встановив наступне. Суд зазначає, що спосіб дій органів державної податкової служби України при реалізації владної управлінської функції - контролю за правильністю та повнотою справляння податкових зобов'язань (станом на момент виникнення спірних правовідносин) був визначений Податковим кодексом України. Відповідно до п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Згідно до приписів п.п. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Суд відмічає, що згідно з п. 76.1 ст.76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова. Пунктом 76.2 ст.76 Податкового кодексу України встановлено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Відповідно до п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації в органі державної податкової служби вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. З положень наведеної норми Податкового кодексу України витікає, що складення за наслідками проведення перевірки, в тому числі і камеральної, акту перевірки є обов'язком відповідача, як контролюючого органу, а не його правом. Таким чином, проведення камеральної перевірки не потребує попереднього прийняття письмового рішення керівника контролюючого органу з даного приводу, сповіщення платника податків про намір провести камеральну перевірку з боку контролюючого органу законом не передбачено. Тобто камеральною перевіркою перевіряються тільки документи, подані платником податків до органів податкової служби на підставі яких здійснюється нарахування та/або сплата податків, зборів (обов'язкових платежів). З акту перевірки вбачається, що відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ПДВ за даними податкових декларацій з ПДВ, задекларованих Товариством позивача у податковій звітності з податку на додану вартість за період 27.03.2013 по 21.07.2013 року, а саме: уточнюючого розрахунку за липень 2012 №9015972687 від 26.03.2013 р., уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972743 від 26.03.2013 року, уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972773 від 26.03.2013 року, уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість №9015972821 від 26.03.2013 року, податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2013 року від 12.04.2013 року №9019922046, декларації з податку на додану вартість за квітень 2013 року №9028849867 від 18.05.2013 року, платіжного доручення № 215 від 29.05.2013 року, № 263 від 25.05.2013 року, №266 від 26.06.2013 року, №265 від 26.06.2013 року, №211 від27.05.2013 року, уточнюючого розрахунку №9015972773 від 18.07.2013 року, декларації з податку на додану вартість №9043430724 від 18.07.2013 року. Приписами п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України зазначено, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Також, приписами п.п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Податкового кодексу України. Згідно із п. 203.2. ст. 200 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації. Судовим розглядом встановлено, що за уточнюючими розрахунками від 26.03.13р. №9015972743 по строку сплати - 26.03.13 позивачем фактично сплачено суми податкового боргу 23.05.2013р. та 27.05.2013р. (затримка строків сплати складає 56 днів та 60 днів); за уточнюючими розрахунками від 26.03.2013р. №9015972743 по строку сплати 26.03.13р. товариство фактично сплатило 29.05.13р., 25.06.13р. та 26.06.13р. (затримка строків сплати складає понад 30 днів); за уточнюючими розрахунками від 26.03.2013 №9015972773 по строку сплати 26.03.13р. позивачем фактично сплачено 22.07.13р. (затримка строків сплати складає понад 30 днів). Крім того, перевіркою встановлено порушення строків сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначених в податкових зобов'язань по декларації від 12.04.13 №9019922046 по строку сплати - 30.04.13 фактично сплата 27.07.13р. (затримка строків сплати складає понад 30 днів); декларація від 18.05.13 №9028849867 по строку сплати 30.05.13р. фактично сплачено 22.07.13 (затримка строків сплати складає понад 30 днів). Відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов'язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Згідно до п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу. неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків). Як вбачається з матеріалів справи та у судовому засіданні не заперечувалось представником позивача, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення останній вважає неправомірними тільки з підстав їх винесення за результатами акту №2667/15.3-9 від 26.07.2013 про результати камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-2006" (код за ЄДРПОУ 34016778) з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, який , на думку позовної сторони прийнятий незаконно, за результатами перевірки, проведеної в порушення норм ПК України. При цьому об'єктивно, до змісту самих податкових повідомлень - рішень від 26.07.2013 року №0001781532 та №0001771532 представник позивача претензій не мав. Таким чином вимоги, що ставляться податковим законодавством до підстав винесення податкових повідомлень - рішень податковим органом, на думку суду, було дотримано. Відповідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Посилання позивача, щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень - рішень тільки з підстав незаконності, на думку позивача, акту перевірки та самої перевірки не є обґрунтованими та не можуть вважаться правовими підставами для їх скасування. Суд звертає увагу, що 12.02.2014 року було відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог, а саме: стосовно визнання протиправним та скасування акту перевірки №2667/15.3-9 від 26.07. 2013 року про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання ТОВ "Октант-2006" (код ЄДРПОУ 34016778) за період з 27.03.2013 року по 21.07.2013 року у зв'язку з тим, що акт суб'єкту владних повноважень є рішенням уповноваженого суб'єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов'язків учасників конкретних правовідносин, міри відповідальності конкретних осіб за скоєне ними правопорушення та не породжує ніяких правових наслідків та не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, а відтак, не є рішенням в розумінні п. 1 ст. 17 КАС України. Тобто, предметом оскарження в адміністративному суді не можуть бути висновки акту перевірки, оскільки висновки акту перевірки не носять обов'язкового характеру для особи, яка перевіряється, не встановлюють, не припиняють та не змінюють правовідносини, права та обов'язки осіб, не породжують правових наслідків. За визначенням ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.86). Досліджуючи обставини дотримання відповідачем згаданих критеріїв при реалізації владної управлінської функції у спірних правовідносинах, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав, свобод чи інтересів, а з наведеного вбачається, що контролюючий орган діяв в межах повноважень та відповідно до законодавства України. Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та перевіряє чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 15.08.2013 року №0001781532 та №0001771532 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied