Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

До Одеського окружного адміністративного суду 18 листопада 2013 року надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зумер" до Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання дій вчинені під час проведення документальної позапланової перевірки та оформлення акту перевірки №222/22-0/22509916 від 18.02.2013 року протиправними. Ухвалою суду від 19.11.2013 року адміністративний позов був залишений без розгляду, у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.12.2013 року, ухвалу суду від 19.11.2013 року було скасовано та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної фахівцями Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області документальної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Зумер" з питань правомірності формування податкових зобов'язань та податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за 2011 рік щодо відображення взаємовідносин з платником податків ТОВ «Юкка-Трейд» за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, був складений та підписаний акт перевірки від 18.02.2013 року № 222/22-0/22509916, яким встановлено за позивачем порушення вимог п. 138.2 ст. 138, п. 198.1, 198.3, ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756. Позивач не згоден з діями ДПІ в Овідіопольському районі Головного управління Міндоходів в Одеській області вчинені під час проведення документальної позапланової перевірки та оформлення акту перевірки №222/22-0/22509916 від 18.02.2013 року, вважає, що відповідачем був порушений порядок її проведення, передбачений п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, оскільки позивачу до початку проведення перевірки не було вручено під розписку копію наказу про проведення перевірки, а також підприємством взагалі не отримувалися запити, невиконання якого нібито стало підставою для проведення зазначеної перевірки. Представник позивача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у письмових запереченнях (том 2 а.с. 76-77). Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом по справі встановлені наступні факти та обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю "Зумер" зареєстровано Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області та знаходиться на обліку, як платник податків у Державній податковій інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області. 18.02.2013 року фахівцем Державною податковою інспекцією в Овідіопольському районі Одеської області Державної податкової служби, згідно ч. (п.) 5 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пп. 78.1.11, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, листа ДПС в Одеській області від 31.01.2013 року №31.01.2013 року, щодо проведення перевірок суб'єктів господарювання, постанови слідчого СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14 січня 2013 року про призначення перевірки ТОВ "Зумер", на підставі наказу ДПІ в Овідіопольському районі №131 від 07.02.2013 року, проведено виїзну позапланову перевірку ТОВ "Зумер" з питань правомірності формування податкового кредиту та податкових зобов'язань в декларації з податку на додану вартість за 2011 рік щодо відображення взаємовідносин з платником податків ТОВ "Юкка-Трейд" за період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року, за результатами якої складено акт №222/22-0/22509916 від 18.02.2013 року (а.с. 3-16), яким встановлено порушення ТОВ "Зумер" п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем в 2011 році занижено податок на прибуток на суму 36366 грн., п. п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем у травні - липні 2011 року занижено податок на додану вартість у сумі 31623 грн. Не погоджуючись з діями ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області ДПС, щодо порядку проведення перевірки, позивач звертався зі скаргами до ДПА в Одеській області та ДПС України, в яких просив, в тому числі відмінити акт перевірки №222/22-0/22509916 від 18.02.2013 року. за результатами розгляду яких скарги позивача в цій частині вимог були залишені без задоволення. Судом встановлено, що на підставі акту перевірки ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області ДПС були винесені податкові повідомлення - рішення від 04.03.2013 року № 0000122220 про донарахування суми 36366 грн. податку на прибуток та суми 9012 грн. - штрафних санкцій, від 04.03.2013 року № 0000132220 про донарахування суми 31623 грн. податку на додану вартість та суми 15812 грн. штрафних санкцій. Ці податкові повідомлення - рішення оскаржувались позивачем в адміністративному порядку. Рішенням про результати розгляду первинної скарги, було скасовано податкові повідомлення - рішення в частині 9012 грн. застосованої штрафної санкції з податку на прибуток та 13276 грн. застосованої штрафної санкції з податку на додану вартість. Рішенням Міністерства доходів та зборів України від 15.06.2013 року № 5534/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду скарги ТОВ «Зумер», податкові повідомлення - рішення з урахуванням рішення прийнятого за розглядом первинної скарги, залишені без змін, а скарга - без задоволення. В порядку ст. 60 Податкового кодексу України, з врахуванням рішення ДПС в Одеської області № 1094/10/10-2007 від 22.05.2013 року, ДПІ в Овідіопольському районі Одеської області ДПС були винесені нові податкові повідомлення - рішення № 0000852220, № 000086220 від 27.05.2013 року, які в подальшому були оскаржені позивачем в судовому порядку (адміністративна справа Одеського окружного адміністративного суду № 815/5639/13-а). Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Оскаржувана перевірка проведена на підставі наказу від 07.02.2013 року № 131 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки». З акту перевірки вбачається, що відомості про вручення позивачу копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки під розписку не зазначені, але направлення на перевірку від 07.02.2013 року № 105 було вручено 07.02.2013 року головному бухгалтеру ТОВ "Зумер" Косменюк М.С. Також з акту перевірки вбачається, що позивачем були надані перевіряючим для перевірки первинні бухгалтерські документи щодо операцій по господарських відносинах з ТОВ «Юкка-Трейд». Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальних виїзних перевірок, відповідно до яких платник податків має право не допустити до перевірки перевіряючих у разі непред'явлення платнику податків направлення на перевірку або пред'явлення направлення, оформленого з порушенням вимог закону. Матеріалами справи підтверджено, що позивач не використав свого права та допустив до перевірки перевіряючих, і надав первинні бухгалтерські документи для перевірки. Пунктом 86.1 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. У відповідності до п. 58.1 ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення. Аналізуючи доводи, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вбачається, що позивач фактично оскаржує дії Державної податкової інспекції в Овідіопольському районі ГУ Міндоходів в Одеській області, щодо оформлення акту перевірки, на підставі якого в подальшому були винесені податкові повідомлення-рішення. Між тим, згідно Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010року №984, акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів (п. 6 розділу І Порядку). Акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, який би породжував певні правові наслідки, був спрямований на регулювання тих чи інших відносин і мав обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, та, відповідно, міг бути предметом розгляду судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. В спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов'язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки, яке вже оскаржене позивачем в судовому порядку. Враховуючи вище викладене суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання дій вчинені під час проведення документальної позапланової перевірки та оформлення акту перевірки №222/22-0/22509916 від 18.02.2013 року протиправними, не підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат відповідача, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз,

Результат розгляду: denied