Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про стягнення завданої шкоди посилаючись на те, що згідно постанови Київського райсуду м. Полтави від 14 січня 2011 року за його позовом до УПФ України Київського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними, зобов'язання нарахувати та виплатити надбавку до пенсії позовні вимоги задоволено. 20 грудня 2012 року позивач звернувся до відповідача щодо примусового виконання рішення суду , подав виконавчий лист та 26 грудня 2012 року відкрите виконавче провадження. Згідно постанови від 04 лютого 2013 року виконавче провадження закінчено з посиланням на проведення перерахунку позивачу УПФ України Київського району в м. Полтаві , проте такого перерахунку здійснено не було, конкретної суми розрахунку не зазначено. Позивач дізнався про винесення такої постанови у вересні 2013 року. При винесенні даної постанови відповідач допустив протиправні дії, які полягають в тому, що рішення суду не було виконано, відповідач не вичерпав можливості щодо примусового виконання . 02.09.2013 року начальник ВДВС скасовував дану постанову. Позивач має достатні підстави вважати, що оригінал виконавчого листа був втрачений. Такі дії відповідача порушують права позивача, 7 місяців бездіяльності відповідача завдали позивачу матеріальної шкоди. При ознайомленні з виконавчим провадженням, останнє не було прошите та пронумеровано, мало копії постанови, що не направлялись позивачу. Згідно повідомлення УПФУ Київського району в м. Полтаві доплата позивачу складає в сумі 2 038 грн. 11 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки в результаті бездіяльності відповідача, рішення суду з 2012 року не виконано. У судове засідання позивач не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, за проявлену бездіяльність та дії відповідача, втрату виконавчого документу, що призвело до порушення прав позивача, за нанесену матеріальну шкоду починаючи з 01 січня 2012 року, стягнути з відповідача на його користь 2038,11 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, копію виконавчого провадження № 84/13 та письмові заперечення , в яких позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань від сторін, про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 128 КАС України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Що не з'явились в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Київським районним судом м. Полтави по адміністративній справі № 2а-525/11 за позовом [PERSON] до Управління пенсійного фонду України Київського району м. Полтави про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання здійснити перерахунок та нарахування допомоги дитині війни виданий виконавчий лист, яким зобов'язано УПФ України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру,встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 11 грудня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат. Виконавчий лист виданий 04 грудня 2012 року. Постановою заступника начальника Київського відділу ДВС Полтавського МУЮ Деркач О.В. від 26 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження № 35827410 щодо примусового виконання даного виконавчого документу. Законом України «Про виконавче провадження» встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Умови та порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, передбачає Закон України „Про виконавче провадження". Позивач [PERSON] звертаючись до суду з заявою про захист порушеного права, просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 2038 грн. 11 коп. Вказані кошти відповідають сумі перерахунку, яка підлягає сплаті на користь позивача УПФ України Київського району в м. Полтаві за постановою суду . З позовної заяви вбачається , що між сторонами склалися правовідносини з питання виконання судового рішення. Як вбачається з копії виконавчого провадження № 84/13, що перебуває на виконанні Київського ВДВС Полтавського МУЮ, останнє містить виконавчий лист № 2а-525/11 на підставі якого відкрите дане виконавче провадження, на час розгляду справи виконавче провадження продовжує перебувати на виконанні ДВС. Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі ст. 13 Закону України « Про державну виконавчу службу», ч. 3 ст. 6, ч.1 ст. 12, ст.. 82 Закону України «Про виконавче провадження. Ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно з ч.2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. Відповідно до частини третьої ст.11 Закону України «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави. У разі завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця особа має право звернутись до суду з позовом про відшкодуванням шкоди, завданої посадовою або службовою особою органу державної влади . Частиною 1 ст. 181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Згідно п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи» підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби. Як вбачається з позовної заяви, позивач не погоджується з діями відповідача щодо звернення останнього до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, проте відповідно до ст. 263 КАС України це є правом відповідача та не може розцінюватися як дії, які порушують права позивача. Також в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт втрати відповідачем виконавчого листа № 2а-525/11. За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Результат розгляду: denied