Рішення адміністративного суду від 2014-03-19 00:00:00+02

17 березня 2014 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області (надалі - заявник або ДПІ у м. Полтаві) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з поданням до Приватного підприємства "Сервіс - КВ" (надалі - відповідач або ПП "Сервіс-КВ") про стягнення коштів з рахунків платника податків за податкових боргом з податку на додану вартість в розмірі 476 258,75 грн. В обгрунтування своїх вимог заявник посилався на наявність у відповідача податкового боргу з податку на додану вартість, який зі сплином 60-ти днів з дня надіслання йому податкової вимоги не сплачено, внаслідок чого виникли обставини, що зумовили звернення до суду із поданням. Представник заявника в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити. ПП "Сервіс-КВ", відносно якого внесено подання, в судове засідання не направив свого уповноваженого представника. Так, секретар судового засідання Мекенченко М.А. 17 та 18 березня 2014 року з метою повідомлення відповідача - ПП "Сервіс-КВ" про розгляд подання та передачі засобами факсимільного зв'язку відповідної ухвали суду здійснила телефонний дзвінок за номером (532) 50-90-44, який внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (надалі - ЄДР) від 04.03.2014 серія АД № 016295, наданому заявником до матеріалів подання та номерами телефонного зв'язку (5351) 97-219, 095 606-35-36, що наявні в матеріалах справи. За даними номерами відповідач не відповідав. У зв'язку з вищевикладеним та через скорочені процесуальні строки розгляду такого подання (96 годин) за розпорядженням судді Єресько Л.О., в провадженні якої перебуває дана справа, секретарем судового засідання здійснено виїзд за місцезнаходженням юридичної особи, а саме за адресою: вул. Визволення, б. 22, м. Полтава, вказаною в ЄДР та з'ясовано, що дане підприємство там не знаходиться. В цей же день секретарем судового засідання здійснено виїзд за місцем проживання засновника та одночасно підписанта ПП "Сервіс-КВ" - [PERSON] за адресою: [ADDRESS], вказаною у тому ж витязі з ЄДР, однак вказаної особи за цією адресою не виявлено. Зі слів мешканки сусідньої квартири [PERSON], засновниця майже п'ять років мешкає в Сполучених Штатах Америки, а квартира здається в оренду. Також на запит суду Реєстраційною службою Полтавського МУЮ щодо ПП "Сервіс-КВ" надано витяг з ЄДР від 18.03.2014 серія АД № 016822, відповідно до якого останньою реєстраційною дією щодо вказаного підприємства є внесення 07.03.2013 інформації щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою. Таким чином, судом вжито всі необхідні заходи для повідомлення відповідача належним чином. Згідно з частиною 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) зокрема у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відповідно до абзаців 2, 3 частини 8 статті 183-3 КАС України розгляд подання відбувається за участю органу доходів і зборів, що його вніс, та платника податків, стосовно якого його винесено. Неявка сторін у судове засідання не перешкоджає розгляду подання. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне розглянути подання за наявними у справі матеріалами та даної явки. Заслухавши пояснення представника ДПІ у м. Полтаві, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Приватне підприємство "Сервіс-КВ" (код ЄДРПОУ 37289030) зареєстроване як юридична особа Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області 21.12.2010 за адресою: вул. Плеханова, б. 1, смт. Диканька, Диканський район, Полтавська область, 38500, номер запису в ЄДР 1 567 102 0000 000385. 31.08.2012 щодо підприємства внесено запис про зміну місцезнаходження та вказано адресу: вул. Визволення, б. 22, м. Полтава, 36009. Відповідач перебував на обліку в Полтавській міжрайонній державній податковій інспекції Державної податкової служби з 22.12.2010 за № 243, зараз на обліку в ДПІ у м. Полтаві (а.с. 104). Наказом Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби від 27.04.2012 № 192 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Сервіс-КВ", за результатами якої складено акт від 16.05.2012 № 742/22/37289030 (а.с.13-55). Вказаним актом зафіксовано порушення позивачем пунктів 198.3, 198.6 та 198.2 статті 198 ПКУ, у зв'язку з чим підприємству занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 397 232,00 грн. На підставі результатів зазначеної перевірки Полтавською міжрайонної державної податкової інспекції було винесено податкове повідомлення - рішення від 29.05.2012 № 0000013510, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 476 258,75 грн, з яких 397 232,00 грн - за основним платежем, 79 026,75 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.12). Зі вказаним рішенням відповідач не погодився та оскаржив його до суду. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2012 по справі № 2а-1670/4025/12, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2012 у задоволенні адміністративного позову ПП "Сервіс-КВ" відмовлено (а.с. 90-99). Частиною 5 статті 254 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Відповідно до пункту 1 статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. У справі за позовом ПП "Сервіс-КВ" до Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення є судове рішення, яке набрало законної сили. Таким чином, обставини, встановлені у вищевказаному судовому рішенні не підлягають доказуванню в даному провадженні. Згідно пункту 56.18 статті 56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Даним рішенням надано правову оцінку податковому повідомленню-рішенню Полтавської міжрайонної державної податкової інспекції від 29.05.2012 року №0000013510 та визнано його неправомірним. Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПКУ передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Судом встановлено, що узгоджена сума грошового зобов'язання з податку на додану вартість у встановлені строки відповідачем не сплачена. За приписами пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання. Таким чином за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість, який не сплачений ним в добровільному порядку. Такий борг згідно витягу з облікової картки відповідача станом на 31.12.2013 в загальному розмірі складає 476 258,75 грн (а.с. 78). На підставі пункту 59.1 статті 59 ПКУ, у зв'язку з несплатою податкового боргу в установлені строки, відповідачу направлялась податкова вимога форми "Ю" від 09.01.2014 № 307/22 (а.с. 7). Суду також надано докази направлення такої вимоги. Згідно підпунктів 20.1.34 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПКУ контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України. Згідно пунктів 95.1., 95.2., 95.3. статті 95 ПКУ контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Статтею 183-3 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів, зокрема, щодо стягнення коштів за податковим боргом. ДПІ у м. Полтаві пов'язує звернення із поданням до суду зі сплином 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) податкової вимоги. Строк звернення із даним поданням податковим органом дотримано. Згідно довідки позивача (а.с. 9) ПП "Сервіс-КВ" має відкриті розрахункові рахунки у банківських установах, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути борг з відповідача з дотриманням порядку черговості стягнення податкового боргу, визначеного вищевикладеними нормами ПКУ, а саме з рахунків платника податків у банках, які його обслуговують. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted