Рішення адміністративного суду від 2014-02-04 00:00:00+02

13.01.2014 року Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про припинення підприємницької діяльності. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач більш ніж протягом року не подавав податкову звітність з будь-якого податкового платежу, що у відповідності до ч.2 ст.46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців" є підставою для припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до п.3 ч.1 ст.183-2 КАС України судом 14.01.2014 року винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документів направлено відповідачу за адресою що вказана в даних ЄДРПОУ. 22.01.2014 року дані матеріали повернулися на адресу суду з відміткою працівника поштового зв'язку «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ч. 8 ст. 35 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Заперечення чи заява про визнання позову від відповідача на адресу суду у строки, передбачені статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, не надходили. Згідно із п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, судом встановлено, що згідно витягу з ЄДРПОУ [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, взятий на облік як платник податків Державною податковою інспекцією у м. Івано-Франківську (а.с.5-6). Довідкою позивача засвідчено, що фізична особа - [PERSON] не подавав звітність до податкового органу більш ніж одного року, а саме з 19.01.2011 року, а довідкою від 04.11.2013 року - відсутність заборгованість до бюджету (а.с.6-8). Відповідно до вимог п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів. Вказаний обов'язок закріплений п.49.2 ст.49 Податкового кодексу України, згідно якого платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді. Частиною 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частиною 2 статті 46 даного Закону передбачено, що підставами для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Згідно ч.3 ст.46 вказаного Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до п.п.20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органам державної податкової служби надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду із позовною заявою про припинення юридичної особи. Права, передбачені п.п.20.1.12-20.1.22 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, надаються головам державних податкових адміністрацій і начальникам державних податкових інспекцій та їх заступникам (п.п.20.1.40 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted