Рішення адміністративного суду від 2014-02-07 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньсапрофос» (далі - ТзОВ «Волиньсапрофос») 28.03.2012 року звернулося з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Держгеонадра України) про скасування наказу від 16.02.2012 року №46 в частині анулювання Спеціального дозволу на користування надрами №3431 від 20.09.2004 року на видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», наданого товариству. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2012 року у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Державну організацію «Західна територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр» (далі - ДО «Західна ТІДГК»). Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.05.2012 року провадження у даній справі закрито в зв'язку з примиренням сторін та затверджено угоду про примирення, укладену 10.05.2012 року між сторонами у справі. Ухвалою суду від 28.01.2014 року провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 07.02.2014 року у дану справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПЗКУ-Українські органічні ресурси» (далі - ТзОВ «ДПЗКУ-Українські органічні ресурси»). Позовні вимоги мотивовані тим, що пунктом 3 наказу від 16.02.2012 року №46 анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами №3431 від 20.09.2004 року, виданий товариству для видобування сапропелю родовища «Озеро Синове». Позивач вважає даний наказ в частині, що оскаржується, таким, що виданий безпідставно, необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, оскільки ним забезпечено належне виконання обов'язків, встановлених чинним законодавством для користувачів надр. Зокрема, було розроблено проект гірничого відводу для видобування сапропелю, згідно рішення Волинської обласної ради від 29.03.2005 року №19/23 отримано гірничий відвід, та акт про надання гірничого відводу, протягом 2006 та років 2007 років укладено відповідні договори оренди земельних ділянок з метою розробки родовищ, здано в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - першу технологічну лінію першої черги комплексу по обезводненню та сушці сапропелю. Також зазначає, що товариством належним чином у встановлені строки та в повному обсязі виконувались вимоги приписів органів, що здійснюють державне управління у галузі геологічного вивчення, використання і охорони надр. Так, на виконання приписів акту перевірки, проведеної ДО «Західна ТІДГК» в період з 25 по 27.11.2008 року, товариством проводилися пусконалагоджувані роботи та випробування технологічної лінії по обезводненню та виробництву органо-мінеральних добрив на базі сапропелю, які ускладнювалися відсутністю коштів на їх завершення, також з ТзОВ «Геологічне бюро «Львів» 01.04.2010 року було укладено договір №31-10, за умовами якого товариство взяло на себе зобов'язання виконати науково-дослідні роботи по геологічному вивченню і розвідці сапропелю родовища «Озеро Синове» згідно графіку та представити геологічний звіт в Державну комісію по запасах корисних копалин для затвердження із терміном виконання ІV квартал 2011 року. Позивач вказує на те, що незважаючи на комплекс дій, які ним проводилися по усуненню порушень і недоліків в користуванні корисних копалин, наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 22.10.2010 року №470 було зупинено дію спеціального дозволу. В період з 28 по 29.03.2011 року ДО «Західна ТІДГК» було проведено чергову планову перевірку ТзОВ «Волиньсапрофос», про що складено акт №39, приписами якого позивача було зобов'язано отримати в ДНВП «Геоінформ України» форму 5-гр встановленого зразка в строк до 01.05.2011 року та представити в ДО «Західна ТІДГК» інформацію про стан виконання договору №31-10 від 01.04.2010 року в строк до 15.04.2011 року. На виконання зазначених приписів та листа №6304/01/14-11 від 02.12.2011 року відповідача було повідомлено, що позивачем вживаються заходи щодо поновлення дії спеціального дозволу №3431 від 20.09.2004 року, також товариство просило надати можливість до 01.07.2012 року вирішити усі питання, пов'язані із затвердженням запасів сапропелю в ДКЗ для прийняття відповідачем рішення щодо поновлення дії спеціального дозволу. Крім того, ТзОВ «Волиньсапрофос» вказує на те, що наказ №46 від 16.02.2012 року в частині, яка оскаржується, прийнятий з порушенням норм частини першої статті 26 Кодексу України про надра, зазначає, що Держгеонадра України з метою анулювання спеціального дозволу на користування надрами (припинення права позивача на користування надрами) з підстав, вказаних у наказі, повинна була звернутися до суду із відповідним позовом, а тому вважає, що даний наказ виданий з перевищення повноважень. На підставі вищевикладеного, просить суд скасувати наказ від 16.02.2012 року №46 (пункт 3 наказу) в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами №3431 від 20.09.2004 року на видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», виданого ТзОВ «Волиньсапрофос». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд адміністративний позов задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, з підстав, викладених у письмових запереченнях від 23.04.2012 року №04-239 (а.с. 83-87, 102-106) та додаткових запереченнях на позовну заяву від 30.01.2014 року №04-2033 (а.с. 168-175). Зокрема, зазначив, що позивачем в установлені законодавством та приписами строки не забезпечено виконання обов'язків надрокористувача щодо затвердження у Державній комісії України по запасах корисних копалин запасів сапропелю родовища «Озеро Синове», що призвело до невиконання товариством мети спеціального дозволу - видобування сапропелю даного родовища. В зв'язку з чим вважає наказ від 16.02.2012 року №46 в частині, яка оскаржується, таким, що виданий у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ДО «Західна ТІДГК» в судовому засіданні заперечив проти задоволення адміністративного позову, зазначив, що позивачу неодноразово надавався додатковий час на усунення порушень законодавства щодо користування надрами, однак, у встановлені строки порушення усунуті не були, крім того, зазначає, що станом на даний час запаси корисних копалин ТзОВ «Волиньсапрофос» не затверджені. В зв'язку з чим просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТзОВ «ДПЗКУ-Українські органічні ресурси» заперечив проти задоволення адміністративного позову, зазначив, що товариством 15.04.2013 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами родовища «Синове» на частину родовища, на яку видавався спеціальний дозвіл позивачу. В зв'язку з чим у задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності та проаналізувавши вимоги законодавства, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи, зокрема, з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ №889584 (а.с 67, зворот) та довідки Головного управління статистики у Волинській області серії АА №473732/1314 (а.с. 68, зворот) слідує, що ТзОВ «Волиньсапрофос» зареєстровано як юридична особа 02.07.2003 року, основними видами діяльності позивача за КВЕД, серед інших, є виробництво добрив та азотних сполук. Судом встановлено, що 20.09.2004 року Державним комітетом природних ресурсів України ТзОВ «Волиньсапрофос» видано спеціальний дозвіл на користування надрами №3431 на видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», яке знаходиться між селами Синове, Соколище, Шкроби Старовижівського району Волинської області (а.с. 9, зворот). 16.02.2012 року відповідачем у справі видано наказ №46, пунктом 3 якого анульовано зазначений спеціальний дозвіл (а.с. 65-66). Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного. Як слідує із наказу від 16.02.2012 року №46 в частині, яка оскаржується, та встановлено в судовому засіданні, спеціальний дозвіл на користування надрами від 20.09.2004 року №3431, було анульовано на підставі підпункту 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (далі - Порядок №615), у зв'язку з невжиттям позивачем заходів для усунення причин зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами в установлений строк. Разом з тим, судом встановлено, що анулюванню спеціального дозволу на користування надрами від 20.09.2004 року №3431, наданого позивачу з метою видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», передувало зупинення дії зазначеного дозволу. Таким чином, в ході судового розгляду даної адміністративної справи з'ясуванню судом підлягали обставини виконання ТзОВ «Волиньсапрофос» в установлений строк вимог законодавства, порушення яких позивачем стало підставою для зупинення дії спеціального дозволу. Гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Кодексом України про надра та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них. З моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, у користувача надр виникають права та обов'язки, передбачені Кодексом України про надра, особливими умовами, що є невід'ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, чинного на момент виникнення спірних відносин, тощо. Так, відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов'язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції, тощо. Частиною першою статті 4 Кодексу України про надра встановлено, що надра виключною власністю народу України. Згідно частини четвертої статті 45 Кодексу України про надра запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються Державною комісією України по запасах корисних копалин у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Стаття 56 Кодексу України про надра закріплює, що основними вимогам в галузі охорони надр є: додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами, раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у та компонентів. Відповідно до пункту 4 Порядку проведення державної експертизи і оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.1994 року №865, дозвіл на видобування корисних копали надається після затвердження Державною комісією України по запасах корисних копалин запасів та ресурсів корисних копалин або її апробації за умови подальшого затвердження ДКЗ. Метою державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин є об'єктивна оцінка мінерально-сировинної бази країни; забезпечення достовірності оцінених запасів корисних копалин відповідності їх якісних показників запланованим напрямам використання; створення умов для найповнішого, економічно раціонального і комплексного використання запасів родовищ корисних копалин дотриманням вимог щодо охорони надр та навколишнього природного середовища; проведення порівняльної оцінки кількісних та якісних показників запасів корисних копалин, їх географо-економічних, гірничо-геологічних гідрогеологічних та інших умов залягання для визначення реалі промислової цінності. Таким чином, затвердження у ДКЗ України запасів корисних копалин є обов'язком надрокористувача, без якого неможливе саме видобування корисної копалини. Наявність такого факту, як не затвердження запасів корисних копалин, виключає можливість використання позивачем надр, правовий режим використання яких встановлений Конституцією України та Кодексом України надра. Наявність спеціального дозволу на користування надрами, в силу законодавства, не дає права на видобування корисних копалин. За відсутності затверджених запасів корисних копалин, надрокористувач не має права здійснювати їх видобування, навіть за наявності спеціального дозволу. З викладеного вбачається, що правомірне здійснення особою права користування надрами на підставі та на умовах отриманого спеціального дозволу може відбутися у разі затвердження, у порядку чинного законодавства України запасів корисних копалин. Як вбачається з пункту 1 особливих (додаткових) умов спеціального дозволу на користування надрами, виданого ТзОВ «Волиньсапрофос» (а.с.9 зворот), які є невід'ємною частиною спеціального дозволу, позивач зобов'язувався протягом одного року після отримання спеціального дозволу затвердити запаси сапропелю в ДКЗ України. Враховуючи, що спеціальний дозвіл на користування надрами видано позивачу 20.09.2004 року, то кінцевий термін виконання взятих на себе зобов'язань, що є необхідною та обов'язковою умовою належного користування надрами, настав 20.09.2005 року. З матеріалів справи вбачається, що в період з 25 по 27.11.2008 року ДО «Західна ТІДГК» проведено перевірку правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин ТзОВ «Волиньсапрофос», результати якої оформлені актом перевірки від 25-27.11.2008 (а.с. 42-44). Як слідує із даного акту перевірки, ДО «Західна ТІДГК» встановлено наступні порушення і недоліки. Зокрема, позивачем не введено в промислову експлуатацію родовище сапропелю (проводиться видобуток сапропелю для технологічних випробувань); при видобутку сапропелю для технологічних потреб не здійснюється щорічний радіаційний контроль сировини і продукції у відповідності до вимог НРБУ-97. Приписами зазначеного Акта позивача було зобов'язано: прискорити закінчення технологічних випробувань сапропелю і приступити до експлуатації родовища, після закінчення технологічних випробувань матеріали по гірничому вивченню представити в Державну комісію України по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ України); при видобуванню сапропелю для таксологічних потреб проводити радіаційний контроль сировини і продукції у відповідності до вимог НРБУ-97. У зв'язку із порушенням надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр, Міністерством охорони навколишнього природного середовища України (до компетенції якого у 2010 році було віднесено питання зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами згідно з Порядком надання у 2010 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2010 року №596) наказом від 22.10.2010 року №470 вирішено зупинити дію спеціального дозволу на користування надрами, наданого позивачу на підставі пунктів 24 та 25 зазначеного Порядку (а.с. 50-51) про що ТзОВ «Волиньсапрофос» було повідомлено листом №28/09-2212 від 09.11.2010 року (а.с. 52). Відповідно до підпункту 1 пункту 24 даного Порядку, дія дозволу може бути зупинена Мінприроди безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр. Таким чином підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами стало невиконання позивачем умов користування надрами, передбачених дозволом, а саме: ТзОВ «Волиньсапрофос» не було розпочато експлуатацію родовища в зв'язку з неподанням у ДКЗ України матеріалів для затвердження запасів сапропелю родовища «Озеро Синове» та не затвердженням запасів даних корисних копалин. З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «Волиньсапрофос» вживалися заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом укладання 01.04.2010 року із ТзОВ «Геологічне бюро «Львів» договору №31-10 (а.с. 45-49), за умовами якого позивач доручав, а виконавець зобов'язувався виконати науково-дослідні роботи «Геологічне вивчення і детальна розвідка сапропелю на родовищі «Озеро Синове», зокрема, як вбачається із додатку 1 до договору, - представити геологічний звіт в ДКЗ України та затвердити запаси корисних копалин в ДКЗ України із терміном виконання ІV квартал 2011 року. Однак, як встановлено судом, в період з 28 по 29.03.2011 року ДО «Західна ТІДГК» проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства про надра ТзОВ «Волиньсапрофос», за результатами якої складено Акт перевірки від 28-29.03.2011 року №39 (а.с. 53-54, зворот). Так, даним актом встановлено, що форма 5-гр. скерована у ДНВП «Геоінформ України» не у відповідності до встановленої форми, та із запізненням у 10 днів, що є порушенням наказу Державної геологічної служби від 26.12.2007 року за №14; запаси сапропелю не затверджені в ДКЗ України, що є порушенням пункту 1 Особливих умов спеціального дозволу на користування надрами. За результатами вказаної перевірки третьої особою ДО «Західна ТІДГК» винесено припис від 29.03.2011 року №39, яким позивача в строк до 01.05.2011 року зобов'язано отримати в ДНВП «Геоінформ України» форму 5-гр встановленої форми, та в строк до 15.04.2011 року - представити в ДО «Західна ТІДГК» стан виконання пунктів договору за №31-10 від 01.04.2010 року, укладеного з ТзОВ «Геологічне бюро «Львів». В матеріалах справи містяться дані про те, що листом від 07.04.2011 року №67 на адресу ДО «Західна ТІДГК» позивачем було надіслано лист директора ТзОВ «Геологічне бюро «Львів» від 01.03.2011 року №101 щодо виконання робіт по підготовці геологічних матеріалів, необхідних для затвердження запасів сапропелю на родовищі «Озеро Синове» в ДКЗ України. Проте, вимоги припису, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу, в установлений приписом строк - до 15.04.2011 року позивачем виконані не були. Дана обставина не заперечувалась учасниками судового процесу. Судом також встановлено, що Наказом Держгеонадр України (яка згідно з Указом Президента України від 09.12.2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №391/2011 в частині геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр є правонаступником Мінприроди України) від 29.11.2011 року №176 ТзОВ «Волиньсапрофос» було надано один місяць з моменту відправлення повідомлення, для усунення порушень, що призвели до зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами від 20.09.2004 року №3431, про що позивача було повідомлено листом від 02.12.2011 року №6304/01/14-11 (а.с. 57). З матеріалів справи слідує, що товариством листами від 28.12.2011 року №117 від 25.01.2012 року №17 було повідомлено ДО «Західна ТІДГК» про те, що заявка на розгляд та затвердження запасів сапропелю родовища «Озеро Синове» в ДКЗ прийнята 23.12.2011 року, та відповідний звіт державною комісією буде розглядатись в ІІ кварталі 2012 року. Проте, як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником позивача, інформація щодо усунення порушень, які стали підставою для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, та документи, які підтверджують затвердження запасів сапропелю родовища «Озеро Синове» в установлений відповідачем строк - до 15.01.2012 року позивачем надані не були. Наведене дає підстави вважати, що ТзОВ «Волиньсапрофос» не забезпечило вжиття заходів для усунення причин зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами в установлений Держеонадрами України строк. Відповідно до підпункту 9 пункту 23 Порядку №615, спеціальний дозвіл анулюється у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлені строки. Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу. Позивач наділений не правом, а обов'язком вчасно та в повному обсязі усунути порушення, які стали причиною зупинення дії спеціального дозволу. Неусунення причин зупинення дії спеціального дозволу є виключною виною позивача. Своєчасне усунення позивачем порушень не призвело б до припинення робіт, передбачених дозволом, та, як наслідок до анулювання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», наданого ТзОВ «Волиньсапрофос» Таким чином, оскільки позивачем в установлений строк не було вжито заходів для усунення причин зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, суд приходить до висновку, що наказ Держгеонадр України від 16.02.2012 року №46 в частині, яка оскаржується, є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює відносини щодо користування надрами, а, відтак, підстави для скасування наказу в цій частині відсутні. Суд не приймає до уваги тверджень позивача та представника позивача про те, що у відповідача були відсутні повноваження для прийняття спірного наказу в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування сапропелю родовища «Озеро Синове», оскільки товариство не надало згоди припинення права користування надрами з огляду на таке. Статтею 26 Кодексу України, яка регулює питання припинення права користування надрами, чітко визначено перелік підстав для припинення права користування надрами у разі незгоди користувачів в судовому порядку. Це, зокрема, користування надрами із застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природи середовища або шкідливих наслідків для здоров 'я населення; використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано; якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами. Держгеогнадра України має право у випадках, передбачених пунктами 1, 2 та 7 частини першої статті 26 Кодексу України про надра, самостійно припиняти право користування надрами. У випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, за умови незгоди користувачів, це право припиняється у судовому порядку. У той же час, частина третя статті 26 Кодексу України про надра закріплює, що законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами. Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначення процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком №615. Згідно з підпунктом 9 пункту 23 Порядку однією з підстав анулювання спеціального дозволу на користування надра визначено є невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк. Цей нормативний акт може встановлювати додаткові підстави для припинення права користування надрами, оскільки таке право надане частиною третьою статті 26 Кодексу України про надра. Саме на підставі підпункту 9 пункту 23 Порядку №615 Держгеонадра України видала наказ від 16.02.2012 № 46, яким анульовано спеціальний дозвіл і користування надрами, наданий позивачу. Цей випадок має самостійне значення та за своїм змістом відрізняється в випадків, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України про надра, а тому даний наказ не суперечить частині другій статті 26 Кодексу України про надра. У свою чергу, Кодекс України про надра не містить такої підстави припинення права користування надрами, як не усунення надрокористувачем причин зупинення дії дозволу в установлений строк. Тому, при наявності такої підстави, підлягає застосуванню саме Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, який як і Кодекс України про надра не передбачає припинення права користування надрами у зв'язку із не усуненням причин зупинення дії дозволу в судовому порядку, а встановлює додаткові підстави для такого припинення. Отримання Держгеонадрами України згоди на припинення права користування надрами у зв'язку із невжиттям заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк не потрібне, оскільки не передбачене чинним законодавством. Вирішуючи даний публічно-правовий спір суд також враховує і ту обставину, що позивачу неодноразового встановлювались терміни виконання взятих на себе зобов'язань, які є необхідною та обов'язковою умовою належного користування надрами, та неодноразово надавався додатковий час для усунення порушень законодавства та затвердження запасів корисних копалин. Так, ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.05.2012 року було закрито провадження у даній справі та затверджено угоду про примирення, укладену 10.05.2012 року між ТзОВ «Волиньсапрофос» та Держгеонадрами України, за умовами якої позивач зобов'язувався надати Державній службі геології та надр України позитивний висновок спеціалізованого державного геологічного підприємства, установи, організації, що належить до сфери управління Держгеонадр України, за результатами проведення геологічної експертизи звітів, а також інших геологічних матеріалів родовища «Озеро Синове», що знаходиться між селами Синове, Соколище, Шкроби Старовижівського району Волинської області. Однак, як встановлено в судовому засіданні, позивач лише 15.04.2013 року почав вживати заходів з метою проведення геологічної експертизи. Проте, протягом зазначеного строку до поновлення провадження у даній справі та розгляду її по суті умови примирення ТзОВ «Волиньсапрофос» виконані не були. Наведене свідчить про те, що товариством починаючи з вересня 2004 року не забезпечено виконання взятих на себе зобов'язань, пов'язаних із користування надрами, що призвело до невиконання товариством мети спеціального дозволу від 20.09.2004 року №3431, - видобування сапропелю даного родовища, з якого, в свою чергу, слідує, що у разі невиконання мети та умов надрокористування, а також чинного законодавства щодо користування надрами надрокористувач може бути позбавлений спеціального дозволу. Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. На думку суду, відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення. Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 8, 10 частини третьої статті 2 КАС України, надаючи оцінку діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, які є предметом оскарження, суд перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); своєчасно, тобто протягом розумного строку. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що наказ від 16.02.2012 року №46 в частині, що оскаржується, прийнятий Держгеонадрами України на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на обов'язковість урахування яких прямо вказують законодавчі акти, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації, а відтак, підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньсапрофос» слід відмовити повністю.

Результат розгляду: denied