Рішення адміністративного суду від 2022-02-14 00:00:00+02

08.06.2021 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування позивачу страхового стажу за 2001 рік як працівника, зайнятого повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України; - зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період роботи на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» за 2001 рік як працівника, зайнятого повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України; - визнати протиправною відмову відповідача щодо не проведення позивачу перерахунку пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дня призначення пенсії - 13.12.2020; - зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з дня призначення пенсії - 13.12.2020. Позов мотивовано протиправною відмовою пенсійного органу у перерахунку пенсії, оскільки спірний період роботи підтверджується записом у трудовій книжці та довідками, виданими підприємствами Донецької Народної Республіки. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування [PERSON] до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи на шахті ДП «Шахта Комсомолець Донбасу» з 01.01.2001 по 31.12.2001. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати [PERSON] до пільгового стажу період роботи на шахті ДП «Шахта Комсомолець Донбасу» з 01.01.2001 по 31.12.2001 за Списком № 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено. Суд першої інстанції, відмовляючи в частині позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії виходив із того, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача. Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог щодо зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення до суду за захистом порушених прав. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано висновки суду першої інстанції. Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, зазначає наступне. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 06.06.2017 № 0000227443 позивач взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа (а.с.6). З 13.12.2020 позивачу, на підставі його заяви, призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, що не заперечують сторони по справі. Пенсію обчислено при стажі роботи за списком №1 - 14 років 7 місяці 26 днів. Згідно із записами в трудовій книжці серії [NUMBER] позивач у період, зокрема, з 01.06.1998 по 12.03.2000 працював на Державному відкритому акціонерному товаристві шахта "Іловайська": з 01.06.1998 по 08.09.1998 - учнем підземного гірника з ремонту гірничих виробок; з 08.09.1998 по 15.09.1999 - підземним гірником третього розряду видобувної ділянки; з 15.09.1999 по 02.12.1999 - підземним учнем прохідника видобувної ділянки; з 02.12.1999 по 19.02.2000 - підземним прохідником 5 розряду; з 19.02.2000 по 12.03.2000 - прохідником підземним п`ятого розряду ділянки підготовчих робіт. У період з 27.03.2000 по 27.01.2008 [PERSON] працював на ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу» прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем ??під землею. У період з 01.02.2008 по 27.07.2009 працював у ТОВ «Ексіменерго»: з 01.02.2008 по 30.07.2008 - гірником підземним 3-го розряду з повним робочим днем ??на підземних роботах; з 30.07.2008 по 09.09.2008 - гірником очисного вибою (учень) з повним робочим днем ??на підземних роботах у шахті; з 09.09.2008 по 27.07.2009 - гірником очисного вибою 5-го розряду з повним робочим днем ??на підземних роботах у шахті. У період з 31.08.2009 по 09.11.2009 - у ТОВ «Ексіменерго» гірником очисного вибою 5-го розряду з повним робочим днем ??на підземних роботах у шахті. У період з 13.11.2009 по 26.01.2010 працював у ТОВ «Донпромбізнес» гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем ??на підземних роботах у шахті. У період з 02.02.2010 по 15.03.2017 працював на ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу»: з 02.02.2010 по 09.07.2010 - прохідником четверного розряду з повним робочим днем ???під землею; з 09.07.2010 по 15.03.2017 - прохідником п`ятого розряду з повним робочим днем ??під землею. 25.03.2021 [PERSON] звернувся до Управління із заявою про перерахунок пенсії за списком №1 із включенням до стажу роботи за списком №1 періоди роботи за 2001 рік на ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу». Одночасно до заяви позивачем були додані довідки від ДП «Шахта Комсомолець Донбасу» Міністерства вугілля та енергетики Донецької Народної Республіки від 27.11.2020 №03-5105 про підтвердження трудового стажу в період з 27.03.2000 по 27.01.2008 та копію наказу №376 від 28.03.2000 про атестацію робочих місць. Листом від 30.04.2021 № 4847-5153/К-02/8-2500/21 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії, оскільки внаслідок знаходження підприємства на території, яка не підконтрольна українській владі, спеціальний трудовий стаж підтверджується за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. (а.с.16). При цьому, рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідачем не приймалось. Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними. Разом з тим, колегія суддів зауважує, що рішення суду першої інстанції оскаржено лише позивачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині позовних вимог щодо перерахунку пенсії з урахуванням спірного періоду. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін. Перевіряючи відповідність закону, вчиненої суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах дії, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон № 1058-IV). За приписами частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV. Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення. З огляду на приписи статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі - Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. Відповідно до пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383). Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383). Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. З матеріалів справи вбачається, що підставою для відмови відповідачем у перерахунку позивачу пенсії відповідно до абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» - у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, стало не віднесення 2001 рік роботи позивача до його пільгового стажу. Однак, як вже було зазначено вище, матеріалами справи, а саме трудовою книжкою позивача серії [NUMBER] підтверджено, що позивач у період, зокрема, 2001 рік працював на ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу» прохідником підземним п`ятого розряду з повним робочим днем під землею. (а.с.8-12) Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не має. Отже, робота позивача з повним робочим днем під землею у спірний період підтверджується записами в його трудовій книжці. Наказом від 28.03.2000 № 376 підтверджено проведення атестації робочих місць за умовами праці на вищевказаному підприємстві, де працював позивач (а.с.18). Разом з тим, слід зауважити, що відповідачем ані у листі-відповіді від 30.04.2021, ані у відзиві на позовну заяву, а також на апеляційну скаргу, не наведено жодних підстав неврахування позивачу спірних періодів роботи на підставі записів трудової книжки, адже уточнюючі довідки згідно вимог Порядку № 637 є підставою встановлення наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Однак, в спірних правовідносинах записи у трудовій книжці позивача проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявними в матеріалах справи документами, які також були в наявності у відповідача, підтверджується робота позивача у 2001 рік, яка відноситься до його пільгового стажу. Згідно із частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Однак, матеріали справи не містять запитів пенсійного органу з даного питання до ВАТ Шахта «Комсомолець Донбасу». До того ж, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно з абзацом 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Кабінетом Міністрів України. Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено місто Кіровське Донецької області. Колегія суддів зазначає, що Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо). Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав. Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Аналізуючи наведені положення законодавства, які надають позивачу право на зарахування до його пільгового стажу спірного періоду роботи, судова колегія зазначає, що відсутність у позивача уточнюючих довідок про характер роботи та характеристики виконуваної роботи, та відсутність інформації в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не спростовують наявність у позивача пільгового стажу за спірний період на підставі записів трудової книжки. Відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до статті 1 Закону № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей. Згідно зі статтею 8 Закону № 345-VI вбачається, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року. Згідно зі списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, який діяв до 16 січня 2003 року, правом пільгового пенсійного забезпечення користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, у тому числі директори, начальники. Частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. З врахуванням спірного стажу роботи та стажу, який не заперечується відповідачем (14 років 7 місяців), пільговий стаж позивача складає більше 15 років, а відтак [PERSON] має достатній стаж для реалізації прав, передбачених статтею 8 Закону № 345-VІ та абз.3 ст. 28 Закону № 1058-ІV. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Враховуючи правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року (справа №815/1048/16) спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду. Зважаючи на встановлені фактичні обставини та, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із діями відповідача, які полягають у відмові в перерахунку пенсії позивачу, яка викладена в листі від 30.04.2021 №4847-5153/К-02/8-2500/21, колегія суддів приходить до висновку, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу, відповідно до його заяви від 25.03.2021 та зобов`язання відповідача починаючи з 13 грудня 2020 року провести перерахунок пенсії, відповідно до статті 8 Закону № 345-VІ у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV, з якої обчислюється пенсія, як особі, яка відпрацювала на підземних роботах не менш як 15 років, зарахувавши до стажу роботи позивача періоди роботи за 2001 рік на ВАТ «Шахта «Комсомолець Донбасу» як працівника, зайнятого повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 20.10.2011 р. по справі «Рисовський проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Згідно зі ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Крім того, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, застосування у даній справі способу захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача зробити перерахунок пенсії не є втручанням в його дискреційні повноваження та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України. Так, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку суд не може підміняти пенсійний орган, оскільки в даному випадку не постає питання щодо призначення пенсії позивачу, а спірним є саме перерахунок вже призначеної пенсії, і з урахуванням висновків суду у відповідача відсутній іншій алгоритм дій, ніж зробити позивачу перерахунок пенсії. Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційна скарга позивача заслуговує на увагу, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача підлягають відшкодуванню в повному обсязі, зокрема, за подання позовної заяви у розмірі 1816,00 грн та за подання апеляційної скарги 2724,00 грн, що разом складає 4 540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок грн)

Результат розгляду: granted