Рішення адміністративного суду від 2022-06-14 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вішка» (далі ТзОВ «Вішка») звернулося в суд з позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу №\~ 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № 000285-ТД-ФС-17 від 14 квітня 2020 року винесену першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Закарпатській області (вул. Минайська, буд. 16, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, код ЄДРПОУ 39795035) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка» (вул. Шевченка, буд. 45, смт. Великий Березний, Закарпатська область, 89000, код ЄДРПОУ 33158012) судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.). Рішення мотивоване тим, що відповідачем не було доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №000285-ТД-ФС-17 від 14.04.2020 винесена уповноваженою посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області з урахуванням норм Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 та на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю, а отже є законною і скасуванню не підлягає. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України). Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2020 головним державним ревізором інспектором Головного управління ДПС у Закарпатській області Касич В.М. та головним державним ревізором інспектором Головного управління ДПС у Закарпатській області Вовчанською Л.В. проведено фактичну перевірку ресторану «Панорама», що розташований за адресою с. Вишка, б/н. Контролюючий орган дійшов висновку про належність земельної ділянки, на якій знаходиться ресторан «Панорама», Товариству з обмеженою відповідальністю «Вішка». Встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольним напоєм та кавою, реалізацію котрих здійснила громадянка [PERSON] , [INFO] , що проживає в [ADDRESS] , яка зі слів працює офіціантом-барменом у ТОВ «Вішка», якому належить ресторан «Панорама». Також встановлено використання ТОВ «Вішка» праці найманого працівника [PERSON] без належного оформлення трудового договору та без повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіальних органів ДПС. 14 квітня 2020 року першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грициком Василем Івановичем розглянуто справу про накладення штрафу на підставі акта (довідки) Головного управління ДПС у Закарпатській області про проведення фактичної перевірки від 28 лютого 2020 року № 000285 щодо порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Вішка», код ЄДРПОУ 33158012 законодавства про працю та винесено постанову № 000285-ТД-ФС-17, згідно якої на ТОВ «Вішка» накладено штраф у розмірі 47230, 00 грн (а.с.5-8). Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно вимог ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування. Вимогами абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження. Визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» (далі - штрафи) Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі Порядок № 509). Пунктом 2 Порядку № 509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно норм ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Як встановлено судом першої інстанції, фактична перевірка, на підставі якої складено акт від 28 лютого 2020 року, здійснювалася інспекторами Головного управління ДПС у Закарпатській області в ресторані «Панорама» при не встановленні того факту, що ресторан не перебуває у власності, оренді або іншому володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Вішка». Об`єктом перевірки був саме ресторан «Панорама», який відсутній у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, як майно належне Товариству, також в органах ДПС відсутній будь-який зареєстрований договір оренди або іншого права володіння Товариством згаданого ресторану. Враховуючи зазначене, вірним є висновок суду, що дана обставина повністю виключає суб`єкт правопорушення в особі ТОВ «Вішка», що є обов`язковою складовою правопорушення. Крім того, судом враховано, що відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Разом з тим, діяльність ТОВ «Вішка» пов`язана з функціонуванням гірськолижних витягів на Туристичному спортивно-оздоровчому комплексі «Красія», які безпосередньо перебувають у власності Товариства. Будь-яких господарських або інших об`єктів права власності у ТОВ «Вішка», які могли б бути об`єктом фактичної перевірки, не має. Як вірно зазначено судом, в акті відмови платника податків від підпису про ознайомлення з направленням на фактичну перевірку від 28.02.2020 та акті про результати фактичної перевірки від 28.02.2020 об`єкт перевірки зазначений ресторан «Панорама», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «Вішка». Отже, перевірка стосувалася ресторану, результати перевірки стосувалися ресторану, а наслідки перевірки, які помилково стосуються ТОВ «Вішка», надані для ознайомлення офіціанту-бармену. Судом також встановлено, що копія рахунку № 2 на суму 60,00 грн. не містить логотипу та підпису або печатки ТОВ «Вішка». Колегія суддів погоджується з висновком суду про безпідставність покликань відповідача на договір оренди земельної ділянки від 22.05.2007, укладеного між ТОВ «Вішка» та Вишківською сільською радою, оскільки в п. 3 такого зазначено, що на земельній ділянці не знаходяться об`єкти нерухомого майна. В додатковій угоді до даного договору від 01.01.2017 року зазначається, що на даній земельній ділянці знаходиться посадочна станція крісельної дороги. В жодному з зазначених документів немає відомостей про будь-який ресторан, що виключає відношення ТОВ «Вішка» до інкримінованих йому правопорушень. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання протиправною і скасування постанови Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14 квітня 2020 року за № 000285-ТД-ФС-17, оскільки така прийнята без урахування фактичних обставин справ, з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. \~ Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Результат розгляду: denied