Рішення адміністративного суду від 2022-09-26 00:00:00+03

29 листопада 2021 р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування (не включення) позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах з 05.11.1975 по 22.11.1977 (02 роки 17 днів); з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів) - половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі; з 01.02.1983 по 25.01.1993 - роботи на посадах помічника прокурора, слідчого прокуратури в органах прокуратури Запорізької області (9 років 05 місяців 24 дні), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати (включити) позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, періоду проходження служби в Збройних Силах з 05.11.1975 по 22.11.1977 (02 роки 17 днів); з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів) - половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі; з 01.02.1983 по 25.01.1993 - роботи на посадах помічника прокурора, слідчого прокуратури в органах прокуратури Запорізької області (9 років 05 місяців 24 дні), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, та визначити доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 94% від посадового окладу; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 94% від загального розміру суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру призначеного з 01.10.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та до стажу роботи, який дає право на доплату за вислугу років, період проходження служби в Збройних Силах із 05.11.1975 по 22.11.1977 (02 роки 17 днів); з 01.09.1978 по 01.07.1982 (1 рік 11 місяців 00 днів) - половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі; з 01.02.1983 по 25.01.1993 - роботи на посадах помічника прокурора, слідчого прокуратури в органах прокуратури Запорізької області (9 років 05 місяців 24 дні), відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сформованого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, та визначивши доплату за вислугу років як складову суддівської винагороди в розмірі 94% від посадового окладу. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі №280/11658/21 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 22.11.1977, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посадах прокурорів і слідчих з 01.08.1983 по 25.01.1993; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 22.11.1977, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посадах прокурорів і слідчих з 01.08.1983 по 25.01.1993, у зв`язку із чим здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Судом зазначено, що абзацом 4 пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Відтак, суд дійшов висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 22.11.1977, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посадах прокурорів і слідчих з 01.08.1983 по 25.01.1993. Крім того, суд вказав, що стаж роботи позивача станом на 26.09.2021 становить 42 роки 01 місяць 00 днів, відсоткове значення його суддівської винагороди має складати 94% (50 % за 20 років роботи+22 роки понаднормово, помножені на 2 відсотки за кожен рік). Разом з тим, зобов`язуючи зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що надає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, конкретні періоди, суд звернув увагу, що він не проводить календарного обчислення вказаних періодів, оскільки це є компетенцією органу Пенсійного фонду. Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року у справі №280/11658/21 в частині задоволення позовних вимог, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що позивачу з 27.09.2021 призначено щомісячне грошове утримання судді у відставці згідно Закону №1402, який є чинним на час виникнення спірних правовідносин. Зазначає, що положення Закону №2862-ХІІ є припиненими як такі, що втратили чинність з прийняттям нового нормативно-правового акту, а тому приписи Закону №1402 не можуть визначати правило застосування статті 43 Закону №2862-ХІІ. Відтак, відповідач вважає, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці позивача розраховано та призначено правильно згідно вимог чинного законодавства. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає: Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 №1985/0/15-21 позивача звільнено з посади судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, призначеного з 27.09.2021. Як вбачається з розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача станом на 26.09.2021 становить 42 роки 01 місяць 00 днів. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.10.2021 про надання детального розрахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у відповідь на яку листом від 29.10.2021 №15476-14772/М-02/8-0800/21, із посиланням на ст. 137, п. 3 ст. 142 Закону № 1402 повідомлено, що стаж позивача на посаді судді становить 28 років 5 місяців 6 днів, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислене у розмірі 66% суддівської винагороди, зазначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 27.09.2021 №08-02/1003. Вважаючи, що до стажу роботи на посаді судді підлягають зарахуванню половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, період служби в армії та робота в органах прокуратури, з урахуванням чого процент розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має складати 94 відсотка, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначені Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ (далі Закон №1402-VІІІ). Згідно абзацу 4 пункту 34 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання). Аналогічні положення закріплювались ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI та пунктом 11 «Перехідних положень» вказаного Закону, в редакції чинній до 28.03.2015, згідно з яким судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом. До набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі Закон № 2862-ХІІ). Абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону № 2862-ХІІ встановлювалось, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років. На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30.10.2010) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". Згідно з пунктом 3-1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби. Крім того, відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XI "Про військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Як вірно встановлено судом першої інстанції, на час обрання позивача на посаду судді Бердянського районного народного суду Запорізької області (26.01.1993) діяв Закон України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» та під час роботи на посаді судді вступив у дію Указ Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», дія якого відповідно поширилася і на позивача, як на діючого суддю. Колегія суддів зазначає, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді цих періодів, і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі №127/20301/17, від 11.11.2020 у справі №243/4501/17, від 14.12.2020 у справі №592/4591/17, від 31.03.2021 у справі №419/356/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 31.08.2022 у справі № 695/2602/17. З цих підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності відповідача щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 22.11.1977, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та часу роботи на посадах прокурорів і слідчих з 01.08.1983 по 25.01.1993. В свою чергу, доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують. Приписами частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи позивача станом на 26.09.2021 становить 42 роки 01 місяць 00 днів, відсоткове значення його суддівської винагороди має складати 94% (50 % за 20 років роботи+22 роки понаднормово, помножені на 2 відсотки за кожен рік). Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав зобов`язати відповідача зарахувати позиву до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби з 05.11.1975 по 22.11.1977, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та час роботи на посадах прокурорів і слідчих з 01.08.1983 по 25.01.1993, а також у зв`язку з цим здійснити з 01.10.2021 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат. Водночас, доводи апеляційної скарги, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці позивача розраховано та призначено правильно згідно вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні. Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права. Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: denied