Рішення адміністративного суду від 2023-03-01 00:00:00+02

30.11.2022 позивач [PERSON] пред`явив позов до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6196944 від 21.11.2022. Позов обгрунтовано тим, що оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 гривень. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства, без з`ясування усіх обставин справи, оскільки 21.11.2022 близько 09 год. 20 хв. він дійсно рухався автомобілем по вул. Крушельницької у м. Тернополі, де його зупинили працівники поліції за надуманим фактом порушення, однак вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки рухався вулицею відповідно до вимог дорожніх знаків та дорожньої розмітки. Порушення, яке поставлено у вину позивачу, не підтверджене належними доказами, відтак не доведено ні вини [PERSON] , ні об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, про яке йдеться у постанові. З цих підстав просив скасувати зазначену постанову і закрити провадження у справі. Ухвалою судді від 05.12.2022 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 19.12.2022 о 12 годині 30 хвилин, яке, за письмовим клопотанням позивача, відкладено на 08.02.2023 на 16 год., та, у зв`язку із неявкою представника відповідача, повторно відкладено на 01.03.2023 на 12 год. 50 хв. 01.03.2023 позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 01.03.2023 представник відповідача у судове засідання не з`явилась, однак 28.02.2023 подала відзив, зміст якого зводиться до того, що згідно з оскаржуваною постановою 21.11.2022 о 09 год. 25 хв. по вул. Крушельницької, 15 у м. Тернополі [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», держаний номерний знак [NUMBER] , здійснив рух по вул. Крушельницької ліворуч, де дозволяється рух тільки прямо, чим порушив вимоги пункту 8.4 (г) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Зазначеними діями позивач не дотримався встановлених вимог Закону України «Про дорожній рух» та Правил дорожнього руху України, за що працівниками поліції, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», позивача було притягнуто до відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, в межах наданих законом повноважень. Крім того зазначила, що копії матеріалів справи, яка розглядається, відповідачем було отримано 10.02.2023, що унеможливило подання відзиву та доказів раніше, та такі докази були видалені за строками зберігання. Посилаючись на наведене, просила відмовити у задоволенні позову, справу розглянути у відсутності представника відповідача. За вказаних обставин, відповідно до вимог статті 205 КАС України суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6196944 від 21.11.2022, винесеною інспектором капралом поліції 1 батальйону 1 роти УПП в Тернопільській області ДПП Галайчуком Богданом Юрійовичем, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Як убачається з наданої позивачем копії зазначеної постанови, 21.11.2022 о 09 год. 25 хв. по вул. Крушельницької, 15 у м. Тернополі [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», держаний номерний знак [NUMBER] , здійснив рух по вул. Крушельницької наліво, де йому дозволяється рух тільки прямо, чим порушив вимоги пункту 8.4 (г) ПДР України. В постанові зазначено, що до неї додається відео 474751. Однак, відповідачем зазначеного відеозапису не надано, посилаючись на неможливість його надання у зв`язку з видаленням за строком зберігання. Із долученої представником відповідача до відзиву тимчасової схеми організації дорожнього руху на ділянці вул. Крушельницької парк Т.Шевченка в м. Тернополі вбачається, що схема містить інформацію про розміщені на даній ділянці дороги дорожні знаки, однак рух транспортного засобу позивача по ній встановити не можливо, оскільки такої інформації вона не містить. Тобто, зазначена схема містить лише інформацію про розміщені на вказаній ділянці дороги дорожні знаки, проте не містить та не може містити інформації про фактичний рух автомобілів по ній. Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задоволення позову з таких мотивів. Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками (в редакції на момент вчинення правопорушення). Відповідно до пункту 8.4 ПДР України дорожні знаки (додаток 1)\~поділяються на\~групи: а)\~попереджувальні знаки.\~Інформують водіїв\~про наближення\~до небезпечної\~ділянки дороги\~і характер\~небезпеки.\~Під час\~руху по\~цій ділянці\~необхідно вжити\~заходів для\~безпечного проїзду; б)\~знаки пріоритету.\~Встановлюють черговість\~проїзду перехресть,\~перехрещень проїзних\~частин або\~вузьких ділянок\~дороги; в)\~заборонні знаки.\~Запроваджують або\~скасовують певні\~обмеження в\~русі; г)\~наказові знаки.\~Показують обов`язкові\~напрямки руху\~або дозволяють\~деяким категоріям\~учасників рух\~по проїзній\~частині чи\~окремих її\~ділянках,\~а також\~запроваджують або\~скасовують деякі\~обмеження;\~ґ)\~інформаційно-вказівні\~знаки.\~Запроваджують або\~скасовують певний\~режим руху,\~а також\~інформують учасників\~дорожнього руху\~про розташування\~населених пунктів,\~різних об`єктів,\~територій,\~де діють\~спеціальні правила; д)\~знаки сервісу.\~Інформують учасників\~дорожнього руху\~про розташування\~об`єктів\~обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені. Як зазначив позивач у позовній заяві, зазначеного правопорушення він не вчиняв, оскільки рухався в напрямку, дозволеному відповідними дорожніми знаками. На спростування зазначеного представником відповідача було подано лише відзив на позов, зміст якого зводиться до цитування спірної постанови та норм чинного законодавства, а також тимчасову схему організації дорожнього руху по вул. Крушельницької. Долучена представником відповідача тимчасова схема організації дорожнього руху на вул. Крушельницькій не підтверджує факту руху автомобіля позивача в забороненому дорожніми знаками напрямку, відтак не є доказом вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Жодного доказу щодо правомірності оскаржуваної постанови, в тому числі відеозапису, про який зазначено у спірній постанові, відповідачем не надано. Натомість у відзиві зазначено про неможливість подання інших доказів, оскільки вони знищені за терміном зберігання. Посилання відповідача на незбереження відеозапису не звільняють його як суб`єкта владних повноважень від обов`язку довести правомірність його рішення. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до статті 245\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Положеннями статті 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до\~статті 251\~КУпАП доказами\~в справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~є будь-які\~фактичні дані,\~на основі\~яких у\~визначеному законом\~порядку орган\~(посадова\~особа)\~встановлює наявність\~чи відсутність\~адміністративного правопорушення,\~винність даної\~особи в\~його вчиненні\~та інші\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~справи.\~Ці дані\~встановлюються протоколом\~про адміністративне\~правопорушення,\~поясненнями особи,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~потерпілих,\~свідків,\~висновком експерта,\~речовими доказами,\~показаннями технічних\~приладів та\~технічних засобів,\~що мають\~функції фото-\~і кінозйомки,\~відеозапису,\~у тому\~числі тими,\~що використовуються\~особою,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~або свідками,\~а також\~працюючими в\~автоматичному режимі,\~чи засобів\~фото-\~і кінозйомки,\~відеозапису,\~у тому\~числі тими,\~що використовуються\~особою,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~або свідками,\~а також\~працюючими в\~автоматичному режимі\~або в\~режимі фотозйомки\~(відеозапису),\~які використовуються\~при нагляді\~за виконанням\~правил,\~норм і\~стандартів,\~що стосуються\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~безпеки на\~автомобільному транспорті\~та паркування\~транспортних засобів,\~актом огляду\~та тимчасового\~затримання транспортного\~засобу,\~протоколом про\~вилучення речей\~і документів,\~а також\~іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша статті 7 КУпАП). Частина перша статті 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення (проступку), яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Отже, сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додається відео 474751. Однак, цього відео представником відповідача надано не було. Відповідно до частини другої статті 19\~Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною другою статті 2\~Кодексу адміністративного\~судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав, суд вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6196944 від 21.11.2022 неправомірною. Відповідно до\~вимог частини\~третьої статті\~286\~КАС України\~за наслідками\~розгляду справи\~з приводу\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності суб`єктів\~владних повноважень\~у справах\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності місцевий\~загальний суд\~як адміністративний\~має право: 1)\~залишити рішення\~суб`єкта владних\~повноважень без\~змін,\~а позовну\~заяву без\~задоволення; 2)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~надіслати справу\~на новий\~розгляд до\~компетентного органу\~(посадової\~особи); 3)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~закрити справу\~про адміністративне\~правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З урахуванням конкретних обставин справи, встановлених під час судового розгляду, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для скасування постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП і закриття справи про адміністративне правопорушення. З цих підстав позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення. У зв`язку з задоволенням позову відповідно до частини першої статті 139 КАС України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесений судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted