Рішення адміністративного суду від 2022-09-13 00:00:00+03

Історія справи. 1. [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії Позивача з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням розмірів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 03.08.2020 № 21/3/2-9-878-494 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді, станом на 01.01.2022; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати, нараховувати та виплачувати з 01.04.2019 Позивачу пенсію, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 03.08.2020 № 21/3/2-9-878-494 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді, станом на 05.03.2019, виходячи із 90 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а також здійснити нарахування та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії, починаючи з 01.04.2019 по день проведення перерахунку пенсії. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] зазначив, що рішенням суду у справі № 640/16380/19, яке набрало законної сили 21.12.2019, було визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві та зобов`язано здійснити перерахунок і виплату його пенсії у розмірі 90% від суд грошового забезпечення, а рішення суду у справі № 640/28087/20, яке набрало законної сили 04.10.2021, зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві перерахувати та виплатити йому з 01.04.2019 пенсію на підставі довідки ФЕУ СБУ від 03.08.2020 № 21/3/2-9-878-494, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення і премії. Разом з тим, Позивач зазначає, що Відповідач при виконанні судового рішення у вказаній справі, тобто при здійсненні відповідного перерахунку за вказаною довідкою, повторно знизив відсотковий розмір його пенсії з 90% до 70% та здійснив обмеження виплати пенсії максимальним розміром. Такі дії, на переконання Позивача, є протиправними, у зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом. 2. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2022 року позов задоволено частково: - визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії Позивача з 90 % до 70 % відповідних сум грошового забезпечення та обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням розмірів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 03.08.2020 № 21/3/2-9-878-494 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді, станом на 01 січня 2022 року; - зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати, нараховувати та виплатити з 01.04.2019 Позивачу пенсію, відповідно до статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 03 серпня 2020 року за № 21/3/2-9-878-494 про розмір грошового забезпечення в аналогічній посаді, станом на 05 березня 2019 року, виходячи із 90 % відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження виплати пенсії максимальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а також здійснити нарахування та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумами пенсії, починаючи з 01 квітня 2019 року по день проведення перерахунку пенсії. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Приймаючі таке рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що положення частини сьомої статі 43 Закону № 2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром та яка втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, не повинні застосовуватися при розрахунку пенсії Позивача. Щодо відсоткового розміру пенсії Позивача, суд зазначив, що положення статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70 % від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після 01 травня 2014 року, тобто набрання ними чинності, та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Адже до останнього застосовуються спеціальні норми, що регулюють умови та підстави встановлені саме щодо перерахунку пенсії. 3. Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог Відповідач зазначає, що перерахунок пенсії Позивача ним було проведено на підставі норм чинного законодавства, зокрема в розмірі 70% та із застосування обмеження пенсії максимальним розміром. З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2022 та від 10.08.2022 відкрито провадження за цією апеляційною скаргою, учасникам справи встановлено строк на подачу відзиву, та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. 5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив. 6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав. 7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів цієї справи, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві та з 02 квітня 2003 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Розмір пенсії Позивача з моменту призначення було обчислено з розрахунку 90 % сум грошового забезпечення за 34 років вислуги. Починаючи з 01.04.2019, пенсійним органом при здійсненні перерахунку пенсії Позивача на підставі рішення суду щодо зобов`язання Відповідача здійснити відповідний перерахунок на підставі оновленої довідки, розмір його пенсії було зменшено з 01.04.2019 до 70 % грошового забезпечення. 8. Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з цим позовом. 9. Нормативно-правове обґрунтування. Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Частиною другою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. У частині першій статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Висновки суду апеляційної інстанції. 10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що процесуальним законодавством регламентовано порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. 13. При цьому, саме наведені вище норми адміністративного процесуального законодавства, зокрема ст. 383 КАС України, мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача. 14. Водночас, наявність у КАС України таких спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову. Тобто, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, оскільки судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 15. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 23.09.2020 року у справі №760/3142/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для застосування судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи. 16. При цьому, апеляційний суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), відповідно до яких одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 17. Враховуючи вищевикладене та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.10.2019, яке набрало законної сили 21.12.2019: - визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо зменшення Позивачу встановленого розміру пенсії з 90% до 70% від грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»; - зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві за період з 01.01.2018 установити, провести перерахунок та виплатити Позивачу пенсію, виходячи з розрахунку - 90% відповідного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.07.2021 у справі № 640/28087/20, яке набрало законної сили 04.10.2021: - визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо відмови у перерахунку пенсії Позивача на підставі оновленої довідки; - зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії Позивача на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби Безпеки України № 21/3/2-9/878-494 від 03.08.2020, з урахуванням складових грошового забезпечення: посадовий оклад (5920,00 грн), оклад за військовим званням «підполковник» (1410,00 грн), надбавка за вислугу років 50 % (3665,00 грн), надбавка за особливості проходження служби 15 % (6267,15 грн), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15 % (888,00 грн), надбавка військовослужбовцям підрозділів «А» 80 % (5864,00 грн) премія 10 % (592,00 грн), відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанов Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з урахуванням висновків суду щодо обмеження максимальним розміром; - зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві виплатити неотримані за минулий час суми пенсії Позивачем, з урахуванням проведених виплат. Разом з тим, у вказаному рішенні по справі № 640/28087/20 суд установив, що при перерахунку пенсії Позивачу на виконання даного рішення ГУ ПФУ в м. Києві не має правових підстав обмежувати її розмір максимальним. Доводи позовної заяви в цій справі зводяться саме до незгоди Позивача з діями ГУ ПФУ в м. Києві під час здійснення перерахунку його пенсії на виконання вказаного рішення суду. З огляду на викладене, враховуючи підстави звернення Позивача до суду з цим позовом та межі заявлених ним позовних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував, що спірні між сторонами правовідносини виникли на етапі виконання судового рішення в іншій справі та безпосередньо з приводу його виконанні. Тож, фактично спір виник між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що й у справі № 640/28087/20, але на стадії виконання рішення суду під час його практичної реалізації. 18. Отже, судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, межі позовних вимог, предмет спору та підстави позову і порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 19. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 20. Відповідно до частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. 21. Враховуючи викладене та приймаючи, відповідно до ст. 242 КАС України, до уваги правові висновки Верховного Суду, наведені у вищезазначених справах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає задоволенню частково, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 червня 2022 року - скасуванню, а провадження у справі - закриттю. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для здійснення перерозподілу судових витрат.

Результат розгляду: partial