Рішення адміністративного суду від 2022-09-06 00:00:00+03

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової \~служби України в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 03.08.2021 №2938547/37890876 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.07.2021 №3 у Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.07.2021 №3 датою її фактичного подання. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року адміністративний позов задоволено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 27.07.2021 ФГ "Воталія" виписано на адресу ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" податкову накладну №3 на загальну суму 170577,03 грн. та подано її на реєстрацію 29.07.2021. За результатами її обробки реєстрацію податкової накладної було зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України із зазначенням того, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбаного такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Отримавши повідомлення про зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем контролюючому органу 29.07.2021 направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрація якої зупинена. Комісія ГУ ДПС у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши подані пояснення та копії документів, прийняла рішення від 03.08.2021 №2938547/37890876 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.07.2021 №3 у зв`язку з ненаданням платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів (послуг), зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Позивач 04.08.2021 подав до ДПС України скаргу на рішення комісії від 03.08.2021 №2938547/37890876 про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.07.2021 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних, надавши пояснення та копії документів щодо здійснення фінансово-господарської операції, податкова накладна за наслідками здійснення якої була зупинена. Комісія з питань розгляду скарг прийняла 09.08.2021 рішення №35577/37890876/2, яким залишила скаргу без задоволення. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI у редакції, що була чинною на момент їх виникнення (далі - ПК України). Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. За змістом п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Відповідно до п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165, що набрала чинності з 01.02.2020, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165). Порядок №1165 визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів. Відповідно до п. 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації. Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик. Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165). Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно. Додатком 3 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій. Зокрема, пунктом 1 цього додатку таким критерієм визнано відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01.01.2017 в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01.01.2017 у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Застосовуючи наведену підставу для зупинення та відмови у реєстрації податкової накладної №3 від 27.07.2021, Головним управлінням ДПС у Житомирській області у додатку №1 до протоколу Комісії від 03.08.2021 року зазначено, що платником не надано первинні документи, а саме - інформацію стосовно залишків продукції. Оцінюючи зазначені доводи відповідача як такі, що обґрунтовують прийняте ним рішення, судом враховується, що для підтвердження реальності господарської операції, за результатом якої сформовано податкову накладну від 27.07.2021 №3, Фермерським господарством "Воталія" на розгляд комісії надано копії: повідомлення про подання пояснень та копію документів щодо податкової накладної від 27.07.2021 №2; повідомлення про зупинення ПН; товарно-транспортну накладну від 27.07.2021 №12; форму 4 сг; рахунок від 27.07.2021 №12; платіжне доручення від 29.07.2021 №22693; товарно-транспортну накладну від 21.09.2020 №РТ 11341; видаткову накладну від 27.07.2021 №13; довіреність №129/140 від 20.07.2021; договір поставки №4594/2021 від 12.07.2021; рахунок №6 від 29.07.2021; договір №15/07/2021 від 15.07.2021; додаток №ТЕТ_2 до договору поставки №4594/2021 від 12.07.2021; специфікацію №9034 до договору поставки №2104202052/14 від 21.04.2020; видаткову накладну №11341 від 21 вересня 2020; пояснення; податкову декларацію платника єдиного податку; податкову накладну №3 від 27.07.2021. Судом встановлено, що між ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Нібулон" та ФГ "Воталія" було укладено договір поставки №4594/2021 від 12.07.2021. Умовами договору передбачено, що позивач зобов`язується поставити пшеницю. Постачальник підтверджує, що товар вироблений (вирощений) Постачальником та належить йому на праві власності. На виконання умов договору позивачем було поставлено пшеницю ТОВ "Сільськогосподарське товариство "Нібулон", після чого було складено податкову накладну №3 від 27.07.2021. Відповідач зазначає, що оскільки у податковій накладній від 27.07.2021 №3 не передбачено, якого року урожаю реалізовується пшениця, позивач мав підтвердити наявність залишків пшениці. Суд не погоджується з правомірністю такої вимоги контролюючого органу, оскільки твердження стосовно того, що контролюючому органу невідомо, якого року врожай пшениці підлягав реалізації, є його припущеннями, які платник не має спростовувати. Так, з доданого позивачем відповідачу до пояснень звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2021 року за формою 4-сг (річна) вбачається, що у 2021 році посівна площа пшениці озимої становила 44 га, а у окремих поясненнях підприємства зазначено, що врожай пшениці 2021 року становить 1300 центнер. Крім того, надано первинні документи щодо придбання сільськогосподарських послуг по збиранню врожаю 2021 року з ФГ "Хавест". Суду не пояснено та не доведено підстав для виникнення припущень, що реалізовувався врожай не 2021 року. Крім того, з наданого позивачем звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2020 році підтверджується, що посівна площа пшениці озимої становить 44 га (форма 29-СГ). Також звітом за формою 37-сг про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 01.08.2021 підтверджується, що позивачем зібрано озиму пшеницю з 20,00 га в об`ємі 130 т. Відповідно до реєстру №2 приймання зерна вагарем пшениця була передана на зберігання на зерно-склад. Доводи відповідача про те, що шляхом співставлення даних, яких містяться у звіті форми 29-сг та даних з ЄРПН встановлено, що ФГ "Воталія" реалізовано пшениці більше, ніж зібрано, є необґрунтованими, оскільки з поданого відповідачем розрахунку вбачається, що обсяг реалізації розрахований ним по різним номенклатурним позиціям - як пшениці 2 класу, так і пшениці 3 та 4 класу. У той же час, позивачем реалізовувалась пшениця 3 класу, а тому врахування показників реалізації по різним номенклатурним позиціям не може підтверджувати висновок відповідача стосовно того, що у позивача мали бути залишки пшениці 3 класу. Отже, сукупність наданих позивачем первинних документів виключає сумнів щодо реальності господарської операції, підтверджує надані пояснення, а також спростовує аргументи контролюючого органу, а тому суд дійшов висновку, що надані позивачем документи були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Крім того, з додатку до витягу з протоколу комісії ГУ ДПС у Житомирській області від 03.08.2021 вбачається, що саме ним додатково визначені підстави, з яких позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної, що порушує принцип правової визначеності та головну рису індивідуальних актів, якою є їхня конкретність (гранична чіткість). Отже, рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області № 2938547/37890876 від 03.08.2021, на виконання якого позивачем подані додаткові пояснення й документи, та витяг з протоколу комісії ГУ ДПС у Житомирській області від 03.08.2021 №144/06-30-18-01-14 містять відмінну мотивацію підстав відмови у реєстрації податкової накладної від 27.07.2021 №3. Таким чином, оскаржуване рішення фіскального органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акту та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень. Відповідно, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у Житомирській області про відмову у реєстрації податкової накладної від 27.07.2021 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.08.2021 №2938547/37890876 підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну від 27.07.2021 №3, суд зазначає таке. Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: - прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; - набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення). - неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин та враховуючи той факт, що рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 03.08.2021 №2938547/37890876 визнане судом протиправними, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку №1246, а також абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкову накладну від 27.07.2021 №3 датою її фактичного подання, що є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та є належним способом захисту порушеного права. Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Що стосується відшкодування витрат на правничу допомогу, то судом враховується, що відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для цілей розподілу судових витрат, до витрат на правничу допомогу, включається: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Отже, витрати на правничу допомогу адвоката мають бути: пов`язаними з конкретною справою; співмірними із: складністю справи, що визначається предметом спору, обсягом дослідження доказів, тривалістю розгляду справи, тощо; ціною позову; обсягом наданих послуг, що має бути підтверджено актами наданих послуг, актами виконаних робіт, тощо; витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги; підтверджені належними доказами. На підтвердження понесених витрат у справі суду надано договір про надання правничої допомоги від 13.01.2021 №1301/21, додаткова угоду від 10.08.2021 №3 до договору про надання правової допомоги від 13.01.2021 №1301/21, платіжне доручення від 11.08.2021 №170, акт здачі-приймання наданої правової допомоги до договору від 13.01.2021 №1301/21. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. Суд при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, надаючи оцінку співмірності заявленої до повернення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною 5 статті 134 КАС України, виходить із такого: розгляд справи проведено без участі сторін, а позов носить немайновий характер. Представником позивача заявлено, що загальна вартість наданих ним послуг склала 9650,00 грн., з яких: - підготовка та направлення позовної заяви у справі за позовом - 6650,00 грн.; - підготовка та направлення заяви про зміну сторони у справі за позовом - 1500,00 грн.; - підготовка та направлення заяви про зміну сторони у справі за позовом - 1500,00 грн. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VI, відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, для визначення суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує необхідність та розумність юридичних послуг, вартість яких заявлено позивачем до відшкодування, виходячи з конкретних обставин справи. Обставини даної справи не дозволяють суду визнати такими, що підлягають відшкодуванню, витрати у заявленому розмірі 9650,00 грн., оскільки він є не співмірним із складністю справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг). Крім того, витрати на підготовку та направлення заяви про зміну сторони у справі взагалі не обґрунтовані. Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що обґрунтованим, об`єктивним і таким, що підпадає під критерій розумності, є визначення вартості послуг адвоката у сумі 1000,00 грн., який підлягає стягненню пропорційно з відповідачів. З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied