Рішення адміністративного суду від 2022-09-30 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови від 23.04.2022 року у справі про адміністративне правопорушення. Обґрунтовуючи вимоги, представник позивач зазначив, що 23.04.2022 року працівниками СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області було винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 10200 грн. Вважає, що вказана вище постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства та підлягає скасуванню виходячи з наступного. Так, 23.04.2022 року під час перевірки документів на блокпосту при в`їзді в смт.Лисянка працівниками поліції було встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом без посвідчення водія. Причиною порушення правил дорожнього руху була крайня необхідність, оскільки [PERSON] віз свою матір [PERSON] до Лисянської територіальної лікарні у зв`язку з погіршенням її стану здоров`я. Даний факт підтверджується довідкою з лікарні від 25.04.2022 року. У зв`язку з вищевикладеним просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23.04.2022 року, що складена інспектором СПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області та закрити провадження у справі. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просив суд розглянути без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач представник Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №791462 від 23.04.2022 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4\~ст.126 КУпАП\~та накладено стягнення у виді штрафу. Згідно із змістом постанови, 23.04.2022 року о 10 год. 55 хв. в смт.Лисянка по вул.Центральній [PERSON] керував автомобілем «Opel», будучи позбавленим права керування, чим порушив ПДР України, за що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126\~КУпАП. Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України,\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Згідно з п.11 ч.1\~ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил дорожнього руху\~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п.11 ч.1\~ст.23 Закону України «Про Національну поліцію»\~визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил дорожнього руху\~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Оскаржуючи вказану постанову, позивач заперечував свою вину посилаючись на керування автомобілем у стані крайньої необхідності. Дослідивши зміст вказаної постанови, суду не вдалося встановити, порушення яких саме\~пунктів ПДР\~України ставилося у вину [PERSON] , при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до наданої суду копії постанови, якість якої не дозволяє її читання, до постанови жодні інші документи не додавалися. Разом з тим, з метою з`ясування всіх обставин справи, підтвердження або спростування доводів позивача щодо неконкретизації інкримінованого порушення, судом на виконання ч.4\~ст.9 КАС України, із Сектору поліцейської діяльності №2 Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області двічі витребовувалася належним чином завірена копія постанови серії БАБ № 791462 від 23.04.2022 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 4 ст. 126 КУпАП. Однак, на виконання ухвал суду вказані документи не надано. Будь які заперечення відповідачем суду не надано. Представник відповідача в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Таким чином, відповідачем не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження правомірності винесення постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП України. Відповідно до\~ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.ч.1, 2\~ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Відповідно до ч.4\~ст.77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів. Відповідно до\~ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»\~визначено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.\~283,\~284 КУпАП; в постанові необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і зазначити мотиви відмови від інших доказів, на які посилається правопорушник. Відповідно до\~ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Враховуючи викладене, та те що суб`єктом владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted