Рішення адміністративного суду від 2022-11-14 00:00:00+02

в травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до \~Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому (з урахуванням позовної заяви від 15.06.2022) просив: - поновити строк на оскарження постанови ДП18 №561559 від 11.05.2022; - скасувати постанову серії ДП18 №561559 від 11.05.2022, якою на [PERSON] накладено стягнення - штраф в розмірі 20400 грн за ч.11,6 ст.126 КУпАП; - спрву про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях позивача складу такого правопорушення. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.06.2022 позовну заяву повернуто позивачеві. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить суд оскаржувану ухвалу скасувати, та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. На думку апелянта, оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, не вірним встановленням обставин справи. Заслухавши суддю - доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи встановлено, що Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області ухвалою суду від 01.06.2022 позовну заяву [PERSON] залишив без руху, оскільки [PERSON] звернувся до суду з позовом із пропуском встановленого строку та заяви про поновлення строку звернення до суду з вказаним адміністративним позовом, із зазначенням підстав для такого поновлення до позовної заяви не подав. Також у вказаній ухвалу суд зазначив, що позивачеві слід уточнити в прохальній частині відомості щодо дати винесення оскаржуваної постанови. 15.06.2022 до суду позивачем подано позовну заяву до якої долучено заяву про поновлення строку оскарження постанови серії ДПП18 №561559 від 11.05.2022. В якості підстав для поновлення пропущеного строк зазначає те, що позовна заява відправлена простим поштовим листом - 23 травня 2022 року, тобто в межах строку на оскарження. При цьому, останні йдень 21.05.2022 вихідний, позов був направлений поштовим листом в перший робочий день - 23.05.2022. Просить суд врахувати - загальновідомо, що в понеділок листи з поштових відділень не відправляються та після прийняття їх поштою направляються до центрального відділення пошти в м.Житомир після 17 годин наступного дня, де по їх прибуттю й ставиться штамп, після чого листи направляються адресату. Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції керувався тим, що зазначені позивачем підстави пропуску строку оскарження постанови є необгрунтованими. Суд зазначив, що твердження позивача, що усі відділення Укрпошти не працюють у понеділок не відповідає дійсності. Зокрема, у відділенні Укрпошти № 13301, що по вул. Вінницькій, 28/1 у м. Бердичеві понеділок є робочим днем. Крім того, той факт, що позивач 23 червня 2022 року сплатив судовий збір не свідчить, що він у цей же день відправив позовну заяву до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Частиною 1 ст.118 КАС України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Частиною 1 ст.122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.286 ч.2 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Частиною 1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Так, позивачем оскаржується постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №561559 від 11 травня 2022 року. З позовну заяву позивачем було направлено до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 25.05.2022, про що свідчить штамп відділення Укрпошти, який міститься на конверті. (а.с.5). Тобто, [PERSON] звернувся до суду із пропуском встановленого строку. Посилання позивача на те, що в понеділок листи з поштових відділень не відправляються не знайшло свого підтвердження. Згідно інформації зазначеної у наданому позивачем листі АТ "Укрпошта" №021201-496-22 від 25.02.2022, відправка письмової кореспонденції відбувається згідно графіку роботи кожного окремого відділення поштового зв`язку. Зокрема, \~колегія суддів зазначає, що у відділенні Укрпошти №13301, що по вул. Вінницькій, 28/1 у м. Бердичеві понеділок є робочим днем. Крім того, у вказаному вище листі АТ "Укрпошта" зазначено, що під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля, відповідно до п.73 абзац 1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270. (далі - Правила). Разом з тим, відповідно до абз. 2 п.73 Правил, дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Як слідує із матеріалів справи, на конверті, у якому була надіслана позивачем позовна заява, міститься відбиток календарного штемпеля АТ "Укрпошта" із зазначенням дати подання позивачем поштової кореспонденції, а саме 25.05.2022, що спростовує посилання позивача на відправлення позовної заяви простим поштовим листом 23.05.2022. Додана позивачем до апеляційної скарги квитанція Укрпошти \~(а.с.35) не свідчить про відправлення позивачем саме позовної заяви щодо оскарження постанови ДП18 №561559 від 11.05.2022. Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що зазначені позивачем підстави пропуску строку оскарження постанови є необгрунтованими, а тому наявні підстави для повернення позовної заяви. Інших причин поважності пропуску строку звернення до суду позивач не навів. Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied