Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.09.2016 по 28.02.2018 включно; - зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.09.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 63576,11 гривень із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум; - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.04.2019 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; - стягнути з відповідача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 04.04.2019 включно в сумі 58616,04 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44 з урахуванням раніше виплачених сум. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 липня 2022 року позов задоволений частково: - визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.09.2016 по 04.04.2019. - зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.09.2016 по 04.04.2019. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в цій частині. В обґрунтування скарги зазначає, що відповідно до положень Порядку № 1078 січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 27 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року. При первинному розгляді справи відповідачем заперечується застосування січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення, що є очевидним свідченням існування спору між сторонами, ці позовні вимоги не можна вважати передчасними. З метою забезпечення єдиних умов нарахування індексації для військовослужбовця, якого прийнято на новостворену посаду у зв`язку із затвердженням змін до штатного розпису, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення має здійснюватися з місяця, наступного за місяцем останнього підвищення посадових окладів військовослужбовців відповідно до рішення Уряду. Міністерством соціальної політики у листі від 23.06.2020 № 76/0/214-20 роз`яснено, що починаючи з грудня 2015 року до чергового підвищення посадових окладів, згідно із рішенням Уряду, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації мало здійснюватись з місяця наступного за місяцем підвищення посадового окладу за посадою, яку займає військовослужбовець, а саме з лютого 2008 року. Зазначає, що в період з 01 березня 2018 року не оскаржував розрахунок величини приросту індексу споживчих цін, оскаржується сума індексації яка виплачується у разі настання обставин передбаченими абзацами 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078. Підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не виплачував індексацію грошового забезпечення, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. У частині задоволення позову рішення суду не оскаржено. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з 01.09.2016 по 04.04.2019 проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . (а.с. 19, 20, 22-25) За період з 01.09.2016 по 04.04.2019 під час проходження військової служби відповідачем не в повному обсязі здійснювалося нарахування грошового забезпечення, не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення. 25.10.2021 позивачем надіслано заяву про виплату індексацію грошового забезпечення, проте відповіді не надано. (а.с. 8-9) Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування і виплати йому індексації в належному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Матеріали справи не містять даних щодо нарахування та виплати індексації за спірний період. Для належного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.09.2016 по 04.04.2019. Водночас захисту підлягає лише вже порушене право, а не те, яке може бути порушене у майбутньому. Питання про те, який базовий місяць буде використаний відповідачем при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. Позовні вимоги про стягнення індексації грошового забезпечення у сумі 184860,79 грн не підлягають задоволенню, зважаючи на той факт, що повноваження щодо обрахунку індексації покладаються на відповідача. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ 1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стосовно нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 вересня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Отже, нормами чинного законодавства прямо передбачено проведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі Порядок № 1078). За приписами п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Абзацами 1 і 2 пункту 5 Порядку № 1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Разом з тим, відповідно до пункту 10-2 Порядку № 1078 в редакції постанови КМУ від 09.12.2015 № 1013, яка застосовується з 1 грудня 2015 року, для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. Отже, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення для новоприбулої особи є місяць підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає така особа. Водночас апеляційний суд зазначає, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. З цього приводу колегія суддів зазначає, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо здійснення йому нарахування і виплати індексації, проте не просив застосувати конкретний базовий місяць, зокрема і січень 2008 року (а.с. 8), доказів, що відповідачем відмовлено позивачу у виплаті індексації саме з базовим місяцем січень 2008 року суду також не надано. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що у даній правовій ситуації індексація не була нарахована та виплачена, питання про те, який базовий місяць буде використаний при нарахуванні індексації є передчасним, оскільки у цій частині права позивача ще не порушені. (а.с. 37) Отже, на час подання позову спору між сторонами стосовно визначення базового місяця для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення не існувало, заперечення відповідача стосувались лише права позивача на отримання такої індексації. Відповідач ще не ухвалював рішення про нарахування індексації з визначенням базового місяця і не виплачував позивачу таку індексацію, у зв`язку з чим спір щодо базового місяця відсутній, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтерес. Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію виходячи із базового місяця січень 2008 року слід відмовити, як передчасно заявленому, як правильно вирішив і суд першої інстанції. 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року по 04 квітня 2019 року. Відповідно до абзаців 3-6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку. 30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704, якою, зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 1 березня 2018 року. Отже, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача у зв`язку із прийняттям Постанови № 704 є березень 2018 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося підвищення розміру грошового забезпечення, за посадою, яку займав позивач. Починаючи з квітня 2018 року для проведення подальшої індексації індекс споживчих цін розраховується наростаючим підсумком до перевищення порогу інфляції. У березні-листопаді 2018 року підстави для індексації грошового забезпечення були відсутні, оскільки за даними Держкомстату України офіційна публікація індексу споживчих цін, який перевищив 103%, відбулась у листопаді 2018 року (обчислений наростаючим підсумком з квітня (наступний місяць після підвищення тарифів) по жовтень 2018 року), що за приписами п. 1-1 Порядку № 1078 є підставою для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу з грудня 2018 року. У грудні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1921 грн, у зв`язку з чим індексації підлягало грошове забезпечення саме в цьому розмірі. Сума, що перевищує цю межу, не індексується, оскільки грошове забезпечення індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. (п. 4 Порядку № 1078) При цьому, з наданого позивачем розрахунку індексації судом встановлено, що у грудні 2018 року квітні 2019 року індексація грошового забезпечення позивачу виплачена з додержанням приписів абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078 щодо додавання до визначеної суми індексації суми індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку, оскільки у листопаді та грудні 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищувала поріг індексації у 103 відсотка. Так, у грудні 2018 року коефіцієнт приросту індексу споживчих цін для проведення індексації склав 3,7%, з березні 2019 року після перевищення такого порогу у січні 2019 року (103,23%) 7%. Відповідно до цього змінювався і розмір виплаченої позивачу індексації. (а.с. 18) З цього приводу колегія суддів ще раз зауважує, що позивач помилково тлумачить положення абзацу 6 п. 5 Порядку № 1078, вважаючи, що у відповідному місяці до визначеної раніше суми індексації повинна додаватися не сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації у періоді, починаючи з базового місяця, а якась фіксована сума, розрахована за наслідками індексації грошового забезпечення в період з січня 2008 року по лютий 2018 року. Разом з тим, за приписами зазначених вище положень Порядку № 1078 підвищення грошового забезпечення та визначення як наслідок нового базового місяця фактично обнуляють всі раніше нараховані з наростаючим підсумком коефіцієнти та суми індексації за попередній період до підвищення тарифних ставок (окладів) і жодна фіксована сума до нового періоду обчислення індексації після такого підвищення і визначення нового базового місяця не переходять. Як зазначено вище, після визначення нового базового місяця індексація грошового забезпечення повинна обраховуватись заново з місяця, наступного за місяцем підвищення грошових доходів. (абзац 2 п. 5 Порядку № 1078), а тому перенесення з попередніх періодів нарахування індексації якоїсь фіксованої суми та її виплата після підвищення грошових доходів та визначення нового базового місяця суперечить зазначеним положенням Порядку № 1078. Колегія суддів наголошує, що позивачем надано розрахунок індексації грошового забезпечення за період з 01.09.2016 по 04.04.2019, відповідно до якого з грудня 2018 року індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалась у правильному розмірі. Отже, судом першої інстанції позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача і зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.04.2019 задоволені помилково, хоча права позивача в цій частині не порушено, індексація грошового забезпечення позивачу виплачувалась. Апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово у своїх рішеннях, зокрема у справах № 265/6582/16-ц, № 487/10128/14-ц, № 487/10132/14-ц та № 924/1473/15 звертала увагу на те, що відповідно до принципу juranovitcuria («суд знає закони») навіть неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. В цьому випадку апеляційний суд повинен діяти за приписами ч. 2 ст. 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Оскільки індексація грошового забезпечення відповідачем за період із березня 2018 року по квітень 2019 року виплачена позивачу в правильному розмірі з урахуванням усіх приписів Порядку № 1078, права позивача не порушено, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. Стосовно посилань апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.01.2022 у справі № 4000/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 23.08.2022 у справі № 420/11625/21, колегія суддів їх не приймає, оскільки зазначені висновки зроблені за інших підстав у справах в яких існував спір про базовий місяць. Водночас колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції щодо відмови в частині позову про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому. Доказів того, що між сторонами виник спір з приводу виплати позивачу грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення (індексації) ні суду першої інстанції ні апеляційному суду не надано. Також колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що суд не вправі визначати конкретні суми грошового забезпечення, які слід виплатити, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум належить до повноважень компетентних структур відповідача, а тому з метою ефективного захисту прав позивача, порушене право підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ За таких обставин колегія судів дійшла висновку, що судом першої інстанції частково неправильно застосовані норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача і зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 04.04.2019 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому в цій частині підлягає залишенню без змін. Оскільки розгляд справи здійснений за правилами спрощеного позовного провадження, то постанова суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied