Рішення адміністративного суду від 2022-04-13 00:00:00+03

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ У листопаді 2017 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили: - визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, викладену в листі від 24.07.2017 №С-6662/0-5613/6-17, у наданні [PERSON] , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 га на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту); - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 га на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту); - визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області викладену в листі від 10.07.2017 року №М-10498/0-5161/6-17, у наданні [PERSON] , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту); - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати [PERSON] , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту); - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в частині зобов`язання надати позивачам дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність. ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИН СПРАВИ В квітні 2017 року [PERSON] зверталася до головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, додавши до клопотання ряд необхідних документів. Листом від 22.05.2017 №С-6662/0-3140/6-17 відповідач повідомив [PERSON] , що представлені нею матеріали техніко-економічного обґрунтування використання і охорони земель не містять обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель. В червні 2017 року [PERSON] повторно звернулася до відповідача із клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, на вищевказану земельну ділянку, надавши відповідні документи. Листом від 24.07.2017 року за №С- 6662/0-5613/6-17 відповідач повідомив її про те, що згідно викопіювання з чергового кадастрового плану земельна ділянка, яку вона бажає отримати у власність, відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності - під господарськими будівлями та дворами. З наданих нею документів неможливо встановити, чи є нерухоме майно на земельній ділянці (господарському дворі) зображеній на викопіюванні. З огляду на зазначене, відповідач зазначив про неможливість розгляду поданого клопотання по суті. В червні 2017 року [PERSON] звернулася до відповідача з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га. з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, додавши до клопотання ряд необхідних документів. Листом від 10.07.2017 №М-10498/0-5161/6-17 відповідач повідомив позивача про необхідність уточнення категорії землі бажаної до відведення у власність, та наголосив про неможливість розгляду по суті поданого нею клопотання. Вважаючи свої права порушеними позивачі з вернулись до суду з цим позовом. В обгрунтування позовних вимог посилались на протиправність отриманих ними відмов Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як таких, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства України, яке регулює питання передачі земельної ділянки у власність громадянам із земель сільськогосподарського призначення. Крім того, посилались на те, що відповідачем не прийнято за наслідками розгляду звернень жодного рішення у формі наказу, що свідчить про протиправність дій відповідача. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2018 позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано відмову головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області викладену в листі від 24.07.2017 №С-6662/0-5613/6-17, у наданні [PERSON] , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 гектари на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту). Зобов`язано головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 гектари па території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту). Визнано протиправною та скасовано відмову головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області викладену в листі від 10.07.2017 року №М-10498/0-5161/6-17, у наданні [PERSON] , дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 гектари на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту). Зобов`язано головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 гектари на території Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту). В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.05.2018 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2018 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з непередбачених законом підстав відмовив позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, державної форми власності, орієнтовною площею 1,900 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, а також земельної ділянки для ведення садівництва, державної форми власності, орієнтовною площею 0,12 га. з метою подальшої передачі безоплатно у власність, яка знаходиться за межами населеного пункту Колоденської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що надані позивачам відмови у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із зазначених у них підстав, повністю узгоджуються з приписами чинного земельного законодавства, а тому відсутні підстави для визнання їх протиправним та скасування. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В обгрунтування касаційної скарги позивачі посилались на помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо правомірності відмов відповідача. Просили постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Крім іншого, посилались на те, що подані ними клопотання відповідачем не були розглянуті, а надані відповіді у формі листа суперечать нормам законодавства, якими передбачено форму прийняття відповідачем рішення зі спірного питання, а саме у формі наказу. У відзиві на касаційну скаргу, відповідач просив у її задоволені відмовити, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частиною 7 ст.118 ЗК України установлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Тобто, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. Правовий статус ГУ Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про ГУ Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 №333 (далі - Положення № 333). Пунктом 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Отже, за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу ГУ Держгеокадастру в області. В межах розгляду цієї справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачі звернулись до відповідача з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, за наслідками розгляду яких суб`єкт владних повноважень в межах місячного строку мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачам відповідь у формі листа. Відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом. Колегія суддів дійшла висновку, що надані відповідачем листи не можуть сприйматися судом як належна відмова у наданні таких дозволів, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 29.10.2019 у справі №0640/3541/18, від 04.05.2020 у справі №813/2061/17, від 28.05.2020 у справі №813/1949/16, від 14.08.2020 у справі №815/6699/17, від 10.08.2021 у справі №580/1959/19, від 14.12.2021 у справі № 820/4432/17, 03.11.2021у справі №420/973/19, від 20.12.2021у справі № 804/5834/17, від 09.02.2022 у справі № 420/1963/19. Зважаючи на те, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не прийняло жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотань позивачів, а лише надіслало їм листи, у яких повідомило про неможливість розгляду поданих клопотань, суд касаційної інстанції не перевіряє вказаних у цих листах підстав відмови, оскільки такий документ не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні пункту 19 частини першої статті 4, частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду. В контексті вказаного, Верховний Суд зазначає, що відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 ЗК України рішень. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання бездіяльності відповідача протиправною і зобов`язання у встановлений законом спосіб розглянути клопотання позивачів та за результатами такого розгляду прийняти відповідні мотивовані рішення. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Відповідно до частини першої, третьої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду апеляційної інстанцій та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду у встановленому законом порядку клопотань [PERSON] та [PERSON] про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зобов`язати відповідача розглянути вказані клопотання із прийняттям за наслідками їх розгляду по суті відповідних наказів.

Результат розгляду: partial