Рішення адміністративного суду від 2022-06-24 00:00:00+03

Описова частина. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Короткий зміст позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У \~березні 2021 року [PERSON] звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Житомирській області, у якому просив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області щодо відмови анулювати нараховану пеню в розмірі 85 884,48 грн. та зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області анулювати нараховану пеню в розмірі 85 884,48 грн., як незаконно нараховану. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду \~від 25 серпня 2021 року позов задоволено. Короткий зміст вимог апеляційної скарги. Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного \~позову відмовити у повному обсязі. Відзив/заперечення на апеляційну скаргу. Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Рух справи у суді апеляційної інстанції. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду адміністративну справу №240/4496/21. Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження \~та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції. Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 у справі №806/4688/15 позов Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль", задоволено та стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області заборгованість у розмірі 52 677,89 грн. Сторонами не заперечується, що стягнення з позивача вказаної суми заборгованості здійснювалось в межах виконавчого провадження №50229151 відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". У зв`язку з погашенням заборгованості в повному обсязі, постановою державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Жигадло Юлією Станіславівною від 17 серпня 2020 року ВП №50229151 закінчено виконавче провадження про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області заборгованості у розмірі 52 677,89 грн. Відповідно витягу з інтегрованої картки платника податків за фізичною особою -підприємцем [PERSON] станом на 29.07.2020 рахується заборгованість у розмірі 85 884,48 грн., у зв`язку з нарахуванням пені за період з 24.03.2015 по 28.07.2020 з підстав несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання. Не погоджуючись із нарахуванням пені у розмірі 85 884,48 грн. за період з 24.03.2015 по 28.07.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом. Мотивувальна частина. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України). За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання протягом установленого строку. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 ПК України). Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, \~у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Відповідно до абзацу 2 підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56, абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України, день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті59 ПК України). Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 ПК України. Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Водночас, Податковим кодексом України передбачена можливість розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків Так, у відповідності до вимог п.100.1 ст.100 ПК України, розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені. Відповідно до п. 100.2. ст. 100 ПК України, платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання. Підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним достатніх доказів існування обставин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань та податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму розстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків. (п. 100.4 ст. 100 ПК України) Підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків. (п. 100.5 ст. 100 ПК України) Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. №1235 затверджено \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Перелік \~обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин, пунктом 3 якого визначено, що обставиною, що є підставою для розстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу заявника є недостатність \~майна \~заявника \~- \~фізичної \~\~особи \~\~(без урахування майна, \~на яке відповідно до законодавства не може бути звернено стягнення) для своєчасної \~та \~у \~повному \~обсязі \~сплати грошового \~зобов`язання \~або погашення податкового боргу в повному обсязі чи відсутність у заявника - фізичної особи майна. Зазначена \~обставина підтверджується результатами проведеного контролюючим \~органом \~аналізу \~поданих \~заявником документів щодо наявності \~власного \~рухомого та нерухомого майна, а також власних доходів. Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення. (п. 100.6 ст. 100 ПК України) Відстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу погашаються рівними частками починаючи з будь-якого місяця, визначеного відповідним контролюючим органом чи відповідним органом місцевого самоврядування, який згідно із пунктом 100.8 цієї статті затверджує рішення про розстрочення або відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, але не пізніше закінчення 12 календарних місяців з дня виникнення такого грошового зобов`язання або податкового боргу, або одноразово у повному обсязі. (п. 100.7 ст. 100 ПК України) Рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, а також про перенесення строків сплати розстрочених, відстрочених сум або їх частки щодо загальнодержавних податків та зборів на строк, що виходить за межі одного та/або більше бюджетних років, крім випадків, передбачених цим пунктом, приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про що повідомляється центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. (п. 100.9 ст. 100 ПК України). Отже, з аналізу вищезазначеної правової норми слідує висновок, що у разі недостатності майна \~для своєчасної \~та \~у \~повному \~обсязі \~сплати грошового \~зобов`язання \~або погашення податкового боргу в повному обсязі у встановлені законом строки, платник податків наділений правом звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Згідно з п.п.14.1.162. п.14.1 ст.14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи Положеннями п.129.1. ст.129 ПК України визначено, що нарахування пені розпочинається: нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом; при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання; при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; у випадку несвоєчасного повернення надміру/помилково сплачених платежів, а також несвоєчасного відшкодування сум податку на додану вартість - починаючи з першого дня, наступного за останнім днем граничного строку повернення таких коштів. Обставини, за яких закінчується нарахування пені визначені п.129.3. \~ст.129 ПК України, зокрема, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, закінчується в день настання строку погашення грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення. Нарахування пені, передбаченої підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, закінчується: у разі виявлення контролюючим органом факту несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) визначених податковим агентом сум податкових зобов`язань - у день сплати (погашення) податковим агентом цих сум податкових зобов`язань; у разі виявлення контролюючим органом факту заниження податковим агентом податкових зобов`язань при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків - у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки. Для податкових агентів, які занизили податкові зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів, така пеня нараховується в день закінчення її нарахування за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день закінчення. Для податкових агентів, які виплачують оподатковувані доходи на користь інших платників податків, така пеня нараховується за весь період заниження податкового зобов`язання, починаючи з дня, визначеного підпунктом 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, по день настання строку погашення визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання". У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку. Згідно з п. 129.4. ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми заниження податкового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.2 та 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті, нараховується пеня за кожний календарний день заниження податкового зобов`язання, включаючи день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. На суми несвоєчасно сплачених та/або несплачених (неперерахованих) податковим агентом визначених податкових зобов`язань відповідно до підпункту 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті контролюючим органом нараховується пеня за кожний календарний день такої несплати (неперерахування), включаючи день погашення податкового зобов`язання, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день. Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх платників та всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством. (п. 129.5 ст. 129 ПК України). В ході апеляційного перегляду оскаржуваного рішення судом встановлено, що 17 лютого 2015 року посадовими особами Новоград-Волинської ОДПІ була проведена невиїзна позапланова документальна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету фізичною особою [PERSON] за період із 01.01.2013 по 31.12.2013. За результатами перевірки податковим органом було складено акт від 18.02.2015 \~№151/01-208/18/17-02/54/ [NUMBER] , відповідно до якого податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік; пп.164.2.17. п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України. Позивачем визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 42 006,31 грн. На підставі висновків вказаного акту перевірки, податковим органом сформовано податкове повідомлення - рішення №0001941702 від 06.03.2015, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальній сумі 52 677,89 грн., з яких за основним платежем - 42 006,31 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 10 671,58 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення №0001941702 від 06.03.2015 позивачем отримано 13.03.2015 та не було оскаржено. В подальшому, Новоград-Волинська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило суд стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] борг у сумі 52 677,89 грн. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 у справі №806/4688/15 позов Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області до фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" задоволено та стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь Новоград-Волинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області заборгованість у розмірі 52 677,89 грн. З огляду на вказане, податковий борг (грошове зобов`язання) відповідача у сумі 52 677,89 грн. вважається узгодженим, відтак, у відповідності до вимог п.57,3 ст.53 Податкового кодексу України, у [PERSON] виник обов`язок погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження. Апеляційний суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач зазначив про те, що у нього не було коштів сплатити податковий борг у встановлені законом строки. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не використав своє право та не звернувся до контролюючого органу із заявою про розстрочення або відстрочення податкового боргу. Стягнення з позивача вказаної суми заборгованості здійснювалось в межах виконавчого провадження №50229151 відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, заборгованість була погашена в повному обсязі лише 29.07.2020. Колегія суддів зауважує, що в даному випадку, відкриття виконавчого провадження та здійснення відповідних заходів є завершальною стадією судового процесу в адміністративній справі №806/4688/15 про стягнення з позивача податкового боргу у розмірі 52 677,80 грн. При цьому, строк погашення зазначеного боргу залежав безпосередньо від позивача. У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк, податковим органом на виконання вимог ст.129 Податкового кодексу України нараховано пеню в сумі 85 884,48 грн., розрахунок якої долучено до матеріалів справи. Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Саме такий підхід значно посилює позиції невладної особи, якій бракує правових знань, щоб самостійно довести перед судом слушність своїх тверджень. В той же час, застосування принципу презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не обумовлює його автоматичного програшного становища у справі, оскільки ця презумпція не є абсолютною. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку \~про протиправність дій відповідача щодо нарахування позивачу в період з 24.03.2015 по 28.07.2020 пені у розмірі 85 884,48 грн. у зв`язку зі сплатою боргу на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду №806/4688/15 від 18.11.2015. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги. Відповідно до вимог ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не надав належної правової оцінки обставинам справи, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, відтак \~\~\~рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України \~\~\~підставами для скасування судового рішення суду першої \~\~\~інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Результат розгляду: denied