Рішення адміністративного суду від 2022-03-24 00:00:00+02

06 серпня 2021 року до суду надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року по справі №560/813/21, в якій позивач просить: - накласти на в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України [PERSON] штраф у сумі 95160 грн. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 заяву Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" про накладення штрафу задоволено частково. Накладено на керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ЄДРПОУ 37471912) штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесіт) грн. 00 коп. Половину штрафу у розмірі 23790 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. стягнуто із керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича на користь Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" (29001, м. Хмельницький, вул. Свободи, 14, код ЄДРПОУ 38854413), іншу половину - у розмірі 23790 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. - на користь Державного бюджету України. Встановлено Державній архітектурно-будівельній інспекції України новий строк для подання звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі № 560/813/21 - десятиденний термін з дня отримання даної ухвали. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обгрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що з 15.09.2021 Державна архітектурно-будівельна інспекція України припинила здійснення своїх функцій, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України" та здійснює заходищодо остаточної ліквідації, зокрема, проведення експертихи цінності документів, передача справ та документів до ЦДАВО України на архівне зберігання, звільнення працівників і забезпечення своєчасного розрахунку з ними. Враховуючи відсутність доступу до Реєстру будівельної діяльності, у зв`язку із припиненням здійснення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозвільно-реєстраційних функцій у сфері будівництва, Державно архітектурно-будівельна інспекція України позбавлена можливості виконати рішення суду у справі №560/813/21. Також апелянт посилається на те, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 24.05.2021 ВП №65164948 про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100 грн. Отже, на думку апелянта, вказане є підставою для зменшення розміру штрафу. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України. У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року по справі №560/813/21 позов Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України про відмову у видачі сертифіката від 16.01.2021 №ІУ122201221740 на об`єкт Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями по вул. Проскурівського підпілля, 157 в м. Хмельницькому . Зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати Житлово-будівельному кооперативу Парковий бульвар-1 сертифікат на об`єкт: Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісно-торгівельними приміщеннями та підземним паркінгом по вул. Проскурівського підпілля, 157 в м. Хмельницькому. Рішення суду по справі №560/813/21 набрало законної сили. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (код ЄДРПОУ 37471912, бульвар Л.Українки, 26, м. Київ, 01133) подати звіт про виконання рішення суду від 02 березня 2021 року по справі №560/813/21 у десятиденний строк після отримання ухвали суду. 03 серпня 2021 року до суду від Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України) надійшов лист, у якому зазначено, що заходи, спрямовані на виконання рішення суду від 02 березня 2021 року, будуть здійснені після повторного надходження документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифікату. 06 серпня 2021 року до суду надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року по справі №560/813/21, в якій позивач просить: - накласти на в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України [PERSON] штраф у сумі 95160 грн. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.08.2021 зобов`язано Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (код ЄДРПОУ 37471912, бульвар Л.Українки, 26, м. Київ, 01133) подати звіт про виконання рішення суду від 02 березня 2021 року по справі №560/813/21 у десятиденний строк після отримання ухвали суду. Заявою від 25 серпня 2021 року ДАБІ України просило продовжити строк для подання звіту про виконання рішення суду до 15 вересня 2021 року у зв`язку з перебуванням представника відповідача у відпустці. Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 15.09.2021 заяву Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" про накладення штрафу задовольнив частково. Наклав на керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ЄДРПОУ 37471912) штраф у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 47580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесіт) грн. 00 коп. Половину штрафу у розмірі 23790 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. стягнув із керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича на користь Житлово-будівельного кооперативу "Парковий бульвар-1" (29001, м. Хмельницький, вул. Свободи, 14, код ЄДРПОУ 38854413), іншу половину - у розмірі 23790 (двадцять три тисячі сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. - на користь Державного бюджету України. Встановив Державній архітектурно-будівельній інспекції України новий строк для подання звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі № 560/813/21 - десятиденний термін з дня отримання даної ухвали. Приймаю вказану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 по справі №560/813/21 залишається не виконаним, тоді як обов`язок його виконання цілковито лежить на відповідачеві. Необхідних та достатній дій для виконання вказаного судового рішення ДАБІ України не вчиняє. Вказані обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про протиправну бездіяльність посадових осіб ДАБІ України, яка полягає в ухиленні від виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.03.2021 у справі №560/813/21, а тому є наявні для накладення на керінвика суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича, відповідального за виконання рішення суду вказаній справі. Разом з тим, суд першої інстанції вважав за необхідне також встановити новий строк для подання звіту, оскільки відповідачем рішення суду не виконано, звіт про виконання судового рішення не поданий. Колегія суддів частково не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до статті 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 7 Основного Закону в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04). На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання. Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України. Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19. З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так, згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України. Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням. Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20. З урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, колегія суддів частково погоджується з рішенням суду першої інстанції, зокрема, щодо встановлення Державній архітектурно-будівельній інспекції України нового строку для подання звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі №560/813/21, оскільки станом на 15.09.2021 відповідачем рішення виконано не було, звіт про виконання рішення поданий не був. Водночас щодо наявності правових підстав для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина Сергія Володимировича у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 47580 грн. за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі №560/813/21, то колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке. Відповідачем не заперечується, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2021 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України не виконано рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 року. З цього приводу колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на тому, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2020 №219 Про оптимізацію органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду передбачено утворити Державну інспекцію містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Установити, що забезпечення діяльності Державної інспекції містобудування у 2020 році здійснюється в межах видатків, передбачених Державній архітектурно-будівельній інспекції. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2020 №1340 Деякі питання функціонування органів архітектурно-будівельного контролю та нагляду передбачено ліквідувати Державну інспекцію містобудування та постановлено утворити Державну інспекцію архітектури та містобудування України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 №960 Питання Державної інспекції архітектури та містобудування, що набрала чинності з 15 вересня 2021 року, вирішено погодитися з пропозицією Міністерства розвитку громад та територій про можливість здійснення Державною інспекцією архітектури та містобудування повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду та визнано такими, що втратили чинність, зокрема постанова Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 "Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України". Відповідно до п.3 зазначеної постанови вона набирає чинності з 15 вересня 2021 року. Таким чином, з 15.09.2021 Державна архітектурно-будівельна інспекція України припинила здійснення своїх функцій, визначених постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 та здійснює заходи щодо остаточної ліквідації, зокрема, проведення експертизи цінності документів, передача справ та документів до ЦДАВО України на архівне зберігання, звільнення працівників і забезпечення своєчасного розрахунку з ними. Також ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 замінив сторону виконавчого провадження №65164948 від 16.04.2021, а саме Державну архітектурно-будівельну інспекцію України на її правонаступника - Державну інспекцію архітектури та містобудування України. У вказаній ухвалі суду зазначено, що з 15.09.2021 Державна інспекція архітектури та містобудування розпочала здійснення повноважень і виконання функцій з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. При цьому, відповідно до підпунктів 1 та 10 пункту 4 Порядку проведення експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2020 №559, створення та внесення відомостей про документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, документи, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, про зміну, відмову у видічі, зупинення, скасування та анулювання таких документів здійснюється виключно з використанням Реєстру будівельної діяльності першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Отже, колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта стосовно того, що враховуючи відсутність доступу до Реєстру будівельної діяльності, у зв`язку з припиненням здійснення Державною архітектурно-будівельною інспекцією України дозвільно-реєстраційних функцій у сфері будівництва, Державна архітектурно-будівельна інспекця України була позбавлена можливості виконати рішення суду у справі №560/813/21. Разом з тим, колегія суддів також враховує те, що 25.08.2021 управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області було подано до Хмельницького окружного адміністративного суду заяву про продовження строку для подання звіту про виконання рішення суду від 02.03.2021 у справі №560/813/21 до 15.09.2021 включно, оскільки представник ДАБІ України та управління ДАБІ у Хмельницькій області за довіреністю перебував у відпустці з 16.08.2021 по 14.09.2021. Ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.09.2021 не містить висновків щодо підстав для відхилення поданої відповідачем заяви. Будь-яких протиправних дій, спрямованих на недобросовісність відповідача чи на умисність невиконання рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень - в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіцина С.В., штрафу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не було встановлено обставин, які свідчать про умисне невиконання саме в.о. Голови Державної архітектурно-будівельної інспекції України Галіциним С.В. рішення суду, недобросовісність у його діях, як суб`єкта владних повноважень, або які б свідчили про ухилення останнього від виконання рішення суду. Відповідно до п. 1,4 ч. 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права. Таким чином, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині.

Результат розгляду: partial