Рішення адміністративного суду від 2022-05-03 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив, скасувати постанову старшого сержанта СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області серії БАБ №756773 від 22.02.2022, якою його обуло притягуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 та ч.5 ст. 121 КУпАП. Обгрунтовуючи свої вимоги [PERSON] вказав, що постановою старшого сержанта СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Дехтярука Д.М., серії № 756773 від 22.02.2022, його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ч. 6 ст. 121 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, за те, що 22.02.2022 о 17:10 годині в м. Козятині по вул. Білоцерківська, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак [NUMBER] , який обладнаний ремнями пасивної безпеки, але був не пристебнути, та який не був перереєстрований протягом 10 діб з моенту встановлення ГБО при обовязковій його реєстрації, чим порушив пимоги п.п.2.3 В та п.п.29 В ПДР України. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, з тих підстав, що він на момент зупинення його транспортного засобу був пристебнутий, однак після зупинки працівником поліції він відстібнувся та вийшов з машини. В цей час до нього підійшов патрульний поліції і оголосив причини його зупинки, а саме, - що він був не пристебнутий паском пасивної безпеки. На його заперечення та пояснення стосовно того, що керуючи транспортним засобом він був пристебнутий, патрульний стверджував зворотнє, та попросив пред`явити посвідчення водія та реєстраційний талон автомобіля. Після пред`явлення документів, патрульний почав оглядати його автомобіль, та стверджувати, що під час руху він відчув запах газу, після чого запропонував відкрити багажник та відсунути встановлену у ньому шторку. На що він повідомив патрульного, що вважає його дії неправомірними, назвавши це обшуком. Проте патрульний вказав відкрити капот, та повідомив про те, що на автомобілі встановлене ГБО, на що він відповів, що це тільки комплектуючі до ГБО, які він придбав напередодні. Насправді автомобіль не обладнаний ГБО. Не надавши йому доказів про причини його зупинки, не надавши будь-яких документів на проведення обшуку на законних підстав, не надавши висновку експерта про переобладнання автомобіля під ГБО, про що свідчить відсутній запис у п.7 постанови серії БАБ №756773 від 22.02.2022, старший сержант [PERSON] зачитав йому його права і відправився до патрульної машини з його документами для складання постанови. Через деякий час він вийшов із службового автомобіля та зачитав постанову. Ознайомившись із постановою він розписався за отримання копії постанови та отримав її копю. Позивач не погоджується із рішенням інспектора, вважає себе невинуватим, а постанову серії БАБ №756773 від 22.02.2022 необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в звязку з незаконною зупинкою транспортого засобу, та відсутністю доказів правопорушення. Ухвалою суду від 13.04.2022 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 22.04.2022 у справі замінено неналежного відповідача СРПП ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області на належного відповідача Головне управління Національної поліції у Вінницькій області. 22.04.2022, у встановлений законом строк від представника відповідача - Головного управління Національної поліції у Вінницькій області І.Бешлея, надійшов відзив на позов, в якому він просить у задоволенні вимрг [PERSON] відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що дії поліцейського при складанні постанови про приятгнення до адміністративної відповідальності, є законними, оскільки поліцейський діяв в межах діючого законодавства та Інструкйції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС № 1395. Так, причиною зупинки транспортного засобу стало порушення [PERSON] правил дорожнього руху, а саме п. «В» розділу 2.3. ПДР, де зазначено «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки) користуватись ними і не первозити пасажирів, не пристебнутих ременем безпеки». Після чого Інспектором було запропоновано здійснити огляд транспортного засобу, яким керував [PERSON] (багажник та капот), за результатами чого виявлено, що у багажному відділенні встановлена газова установка (балон), а під капотом - редуктор, що являється порушенням п.»В» розділу 2.09. ПДР України, де зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом не зареєстрованим у уповноваженому органі МВС або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обовязковість її проведення…» Дана подія, яка склалась, та факт фіксації правопорушення записаний на бодікамеру інспектора СРПП Дегтярука Д.М., що підтверджує факт порушення [PERSON] ПДР. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обгрунтованою та законною. В судовому засіданні позивач заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача - Бешлей І.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на обставини, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши поясненя сторін, дослідивши письмові докази, диск з відеозаписом, приходить до такого висновку. Судом встановлено, що постановою серії БАБ №756773 від 22.02.2022, [PERSON] , притягнуто до адміністративної відповідальності за за ч. 6 ст. 121 та ч.5 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.. У постанові серії БАБ №756773 від 22.02.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначено, що [PERSON] , 22.02.2022 о 17:10 годині в м. Козятині по вул. Білоцерківська, керував транспортним засобом ВАЗ 21013, номерний знак [NUMBER] , який обладнаний ремнями пасивної безпеки, але був не пристебнути, та який не був перереєстрований протягом 10 діб з моменту встановлення ГБО при обов`язковій його реєстрації, чим порушив пимоги п.п.2.3 В та п.п.29 В ПДР України, та вчинив правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 та ч.5 ст. 121 КУпАП. Згідно\~ст. 222 КУпАП\~, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема порушення, передбачені ч. 6 ст. 121 та ч.5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до частин 2-5\~ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог\~статті 283 цього Кодексу, \~або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регулює Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена\~Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Відповідно до положень розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою\~статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Позивач заперечує факт вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 5,6\~ст. 121 КУпАП, а саме те, що він не був пристебнутим ременем пасивної безпеки, що є порушенням п. «В» розділу 2.3. ПДР України, а також те, що керував транспортним засобом, який не був перереєстрований протягом 10 діб з моменту встановлення ГБО при обов`язковій його реєстрації що є порушенням п. «В» розділу 2.9 ПДР України Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух»\~встановлюють\~Правила дорожнього руху, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В пункті 1.3\~Правил дорожнього руху\~зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Відповідно до ч.1\~ст.9 КУпАП,\~адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до п.2.3 «в» Правил дорожнього рухуУкраїни, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі. У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень. Однак відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП України. Оглянутий судом відеозапис, доданий відповідачем до відзиву на позов, не підтверджує факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові. Так, відеофайли не містять запису у під час руху транспортного засобу під керуванням [PERSON] , та моменту його зупинки. Також суду не було зявлено про допит свідків з метою встановлення такої обставини. Згідно\~ст. 62 Конституції України,\~обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ч.1\~ст.90 КАС України,\~суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Відповідно до ч.1\~ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. А згідно припису ч.2\~ст.77 КАС України\~в адміністративних справах про протиправність рішень, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На підставі п.2 ч.2\~ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Згідно п.3 ч.3\~ст.286 КАС України,\~за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, постанова про накладення адміністративного стягнення відносно [PERSON] в частині накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа\~закриттю. Що стосується вимоги позивача про скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення за керування транспорнтним засобом, який не був перереєстрований протягом 10 діб з моменту встановлення ГБО при обов`язковій його реєстрації , що є порушенням п. «В» розділу 2.9 ПДР України, слід зазначити таке. Згідно п. 2.9 «В» «Правил дорожнього руху України», водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення. Згідно п. 30.1. «Правил дорожнього руху України», які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів. Стаття 4 ЗУ «Про дорожній рух» визначає, що до компетенції Кабінету Міністрів України у сфері дорожнього руху належить визначення порядку здійснення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів. Згідно ст. 32 ЗУ «Про дорожній рух», переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії. У разі переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року суб`єкти господарювання, які здійснюють господарську діяльність з переобладнання транспортних засобів, повинні мати узгоджену з відповідними уповноваженими державними органами нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання та свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Допуск до експлуатації переобладнаних транспортних засобів здійснюється лише шляхом проведення спеціальних випробувань та оформлення сертифіката на відповідність вимогам чинних в Україні правил, нормативів і стандартів. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах. Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 607 від 21 липня 2010 року затверджено «Порядок переобладнання транспортних засобів», у пункті першому якого визначено, що цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива. Пунктом 18 цієї постанови передбачено, що перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388. Згідно п. 7 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ N1388 від 7 вересня 1998 р., власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Відповідно до п. 33 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ N1388 від 7 вересня 1998 р., перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або непридатного для користування, зміни їх власників, місця реєстрації або найменування власників - юридичних осіб (крім зміни найменування юридичної особи у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або у зв`язку з перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство), місця проживання або прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі заміни номерних знаків, отримання чи перезакріплення індивідуальних номерних знаків, зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Пунктом 37 зазначеного порядку також передбачено, що Державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни), а також за умови відповідності переобладнаних транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху. Для транспортних засобів, переобладнаних суб`єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року, відповідність вимогам безпеки дорожнього руху підтверджується сертифікатом відповідності, виданим органом із сертифікації, який відповідно до законодавства призначений або уповноважений Мінінфраструктури для індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, партій частин та обладнання, або відомостями про такий сертифікат, що містяться в Державному реєстрі сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами із сертифікації або органами із сертифікації, до яких додаються свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, оформлене державним підприємством "ДержавтотрансНДІ проект" або Головним сервісним центром МВС на відповідний вид переобладнання, та акт приймання-передачі транспортного засобу за формою згідно з додатками 3, 4 або 6 чи відомості в електронній формі про такі свідоцтво та акт, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Для транспортних засобів, переобладнаних в індивідуальному порядку, а також транспортних засобів, переобладнаних для роботи на газових паливах, відповідність вимогам безпеки дорожнього руху підтверджується сертифікатом відповідності, виданим органом із сертифікації, який відповідно до законодавства призначений або уповноважений Мінінфраструктури для індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, партій частин та обладнання, або відомостями про такий сертифікат, що містяться в Державному реєстрі сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами із сертифікації або органами із сертифікації, що подаються разом з документом про погодження, виданим згідно з порядком переобладнання транспортних засобів, або відомостями про такий документ про погодження, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів. Переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб`єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року та мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання. Переобладнання транспортних засобів шляхом заміни кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери, здійснюється за попередньою згодою сервісних центрів МВС. Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті змін в ній. У таких свідоцтвах зазначається рік випуску легкового автомобіля або виготовленого на його базі автомобіля, який повинен відповідати року випуску встановленого кузова. Рік випуску такого автомобіля не змінюється, якщо неможливо встановити рік випуску його кузова. Вивільнені після переобладнання або ремонту складові частини, що мають ідентифікаційні номери, залишаються в розпорядженні власників. За зверненням власника сервісні центри МВС видають довідки встановленого зразка на такі складові частини. Переобладнання транспортного засобу, в результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством "ДержавтотрансНДІпроект" чи Головним сервісним центром МВС. Зазначене погодження може надаватися тільки після проведення огляду транспортного засобу з дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку та надання відповідного акта, засвідченого підписом та скріпленого печаткою адміністратора сервісного центру МВС. Перереєстрація транспортного засобу у зв`язку із заміною двигуна проводиться в разі зміни типу двигуна, його ваги, робочого об`єму і потужності. Документи, що підтверджують законність придбання двигуна, не вимагаються. Аналізуючи зазначені нормативні акти, суд приходить до висновку, що встановлення на транспортний засіб спеціального обладнання для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива є переобладнання транспортного засобу, що тягне за собою обов`язкову його перереєстрацію. Позивач заперечує те, що його автомобіль є переобладнаним для роботи на газовому пальному. Вказує, що наразі йде підготовка до такої експлуатації. Дійсно, у багажнику автомобіля є газовий балон, а під капотом автомобіля - редуктор. Однак позивач вказує, що такі елементи установки не поєднані між собою, та не забезпечують рух автомобіля на газовому пальному. Наполягає, що з його сторони порушень не було. Натомість працівники поліції здійснювали обшук його автомобіля, чим порушили його права. Судом у судовому засіданні був оглянутий диск з боді-камери поліцейського, на відеозаписі якого зафіксовано події, про які йдеться у протоколі, зокрема, у частині наявності порушень при експлуатації транспортного засобу, що не перереєстрований належним чином. Так, співробітником поліції оглянуто багажник автомобіля [PERSON] , у якому, прикритий завісою з ковдри, знаходиться газовий балон. Відкривши капот, співробітником поліції встановлено наявність редуктора. На думку суду, встановлені обставини підтверджують те, що автомобіль є таким, що може рухатись, використовуючи газове пальне. Наявні в автомобілі балон та редуктор є тими засобами, що такий рух можуть забезпечувати. А отже - має місце переобладнання автомобіля під використання також іншого виду пального, що обов`язково у певний строк має супроводжуватись відповідною перереєстрацією транспортного засобу. Проте [PERSON] така перереєстрація здійснена не була. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] керував транспортним засобом не перереєстрованим у зв`язку із встановленням спеціального обладнання для роботи на газовому паливі, дії відповідача, що пов`язані з притягненням [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідають вимогам закону. Так, співробітником поліції була встановлена подія адміністративного правопорушення, особа, яка повинна нести за це відповідальнсть, та складено відповідну постанову. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Судом встановлено, що інспектор поліції правомірно прийняв постанову про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення, маючи на це достатньо підстав. Суд не бере до уваги доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача (оскільки той, на думку [PERSON] , проводив не огляд, а обшук), оскільки поліцейський наділений правом здійснювати огляд автомобіля при виконанні своїх обов`язків, що і було ним зроблено. Дій інсперктора, які б вказували на проведення обшуку автомобіля, вчинено не було. Також суд вважає належним доказом диск з відеозаписом, який було надано відповідачем, оскільки відповідний запис здійснювався поліцейськи на його боді-камеру, яка передбачена для використання при виконанні ним своїх обов`язків; при цьому незазначення такого відеозапису у постанові не є підставою визнавати такий відеозапис неналежним, оскільки не йдеться про засіб, який в автоматичному режимі зафіксував подію адміністративного правопорушення; такий відеозапис відповідає критеріям ст. 251 КУпАП щодо доказів по справі. Суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови серії БАБ №756773 від 22.02.2022 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КУпАП є необгрунтованими та безпідставними, а тому у цій частині позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial