Рішення адміністративного суду від 2023-02-22 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просило суд: - скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Харківській області (регіонального рівня), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27 жовтня 2021 року №3287441/42667262 про відмову в реєстрації податкової накладної; - скасувати рішення комісії центрального рівня за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02 листопада 2021 року №50260/42667262/2; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Техностар Груп" (код 42667262) №15 від 16.09.2021р. (реєстраційний номер 9299966371). В обгрунтування заявленого позову позивач зазначає, що вважає оскаржувані рішення незаконними, необгрунтованими та такими, що порушують його права. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі. Скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області (регіонального рівня), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27 жовтня 2021 року №3287441/42667262 про відмову в реєстрації податкової накладної. Скасовано рішення комісії центрального рівня ДПС України за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02 листопада 2021 року №50260/42667262/2. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ "Техностар Груп" (код 42667262) №15 від 16.09.2021р. (реєстраційний номер 9299966371). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6810,00 грн. Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі №520/424/22, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що за результатами розгляду наданих документів рішенням відповідача підприємству відмовлено у реєстрації розрахунку коригування податкових накладних внаслідок ненадання платником подтку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування. Враховуючи, що позивачем по податковій накладній, стосовно якої виникли спірні правовідносини, не надано первинних документів, необхідних для реєстраії податкових накладних, визначених в п.5 Порядку, для підтвердження відсутності наявності ризику за податковими накладними, а отже рішення Комісії ГУ ДПС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації прийнято відповідно до чинного законодавства. Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" подано до контролюючого органу пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується квитанцією про прийняття документу від № 2. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію про укладені договори з контрагентами постачальниками рекламних послуг, копію договору оренди нежитлових приміщень № 27/02-09/19М від 24.09.2019, копію штатного розкладу підприємства позивача. Проте, рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області №3287441/42667262 від 27.10.2021 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 15 від 16.09.2021 з посиланням на ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування. В апеляційній скарзі представник відповідача зазначає "за результатами розгляду наданих документів рішеннями відповідача підприємству відмовлено у реєстрації розрахунку коригування податкових накладних внаслідок ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування". Водночас, позивач оскаржує відмову у реєстрації податкової накладної, жодних розрахунків коригування податкових накладних, які б мали відношення до предмету спору, позивач не подавав. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також Державна податкова служба України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі №520/424/22 постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги заначає, що Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі у разі: 1. ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; 2. та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п. 5 цього Порядку; 3. та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Після зупинення реєстрації ПН/ РК ТОВ "Техностар Груп" від 16.09.2021 №15, пояснення останнім направлялися до ГУ ДПС у Харківській області, а не до ДПС. За результатами розгляду повідомлення про надання пояснень та копій документів, Комісією ГУ ДПС у Харківській області (комісією регіонального рівня) прийнято рішення від 27.10.2021 № 3287441/42667262 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 16.09.2021. Апелянт зазначив, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, встановлений пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520. Отже, вказаною нормою не встановлено обов`язок фіскального органу зазначати в квитанції конкретний перелік документів, а лише пропозицію щодо надання документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість обов`язком платника податку є надання повного пакету первинних документів, вичерпний перелік яких встановлений пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, контролюючий орган не може наперед знати які саме документи наявні у платника податку, адже перелік документів, що супроводжують ту чи іншу господарську операцію, може змінюватися залежно від її особливостей. Таким чином, платнику надано альтернативу обрання самостійних рішень (надання пояснень та/або документів для реєстрації податкової накладної платник) не обмежуючи його тим самим у поданні виключного переліку документів, а даючи можливість надання наявних документів. Проте, така норма не може допускати формального підходу до надання пояснень та/або документів. Так, за результатами розгляду скарги ТОВ "Техностар Груп" № 9323195174 від 28.10.2021, комісією центрального рівня (ДПС) прийнято рішення № 50260/42667262/2 від 02.11.2021, яким залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня від 27.10.2021 № 3287441/42667262 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 31.08.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Отже, саме Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної і лише після отримання такого рішення, Комісія центрального рівня набуває повноважень щодо прийняття зі свого боку іншого рішення. Вказане рішення ДПС № 50260/42667262/2 від 02.11.2021 не є рішенням, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 15 від 16.09.2021, а є рішенням за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Однак, в даному випадку, оскаржуване рішення № 50260/42667262/2 від 02.11.2021 саме по собі не є юридично значимим для позивача, адже не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а лише залишає чинним винесене раніше рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 16.09.2021. Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що в апеляційній скарзі представник відповідача зазначає, що оскаржуване рішення 50260/42667262/2 від 02.11.2021 саме по собі не є юридично значимим для Позивача, адже не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов 'язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а лише залишає чинним винесене раніше рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №15 від 16.09.2021. В обґрунтування наведеного судження представник ДПС України посилається на існування аналогічного правового висновку, що викладений в постановах Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 826/24656/15 та від 27.04.2020 у справі №360/1050/19. Однак, звернення до тексту постанови Верховного Суду від 11.06.2019 у справі № 826/24656/15 свідчить, що у згаданій справі колегією суддів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду наведено висновок, що стосується оскарження платником податків відмови у прийнятті податкової звітності. Також не можна погодитись з доводами представника відповідача стосовно того, що рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято ДПС України не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень. Як вбачається з правової позиції Верховного Суду, що визначена у п.56 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.05.2022 у справі №440/170/20, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Доводи представника ДПС України щодо наявності у відповідачів можливостей вибору різних видів правомірної поведінки на їх розсуд, що б свідчило про дискреційні повноваження з питань, що стосуються предмету спору, також вважають необґрунтованими. Як вбачається з пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/ або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Відтак задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подану позивачем податкову накладну є дотриманням судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а право позивача буде поновлено у повному обсязі. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не підлягає задоволенню, а скарга Державної податкової служби України підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивача зареєстровано як юридичну особу 04.12.2018 (код ЄДРПОУ 42667262) та зареєстровано як платника ПДВ (ІПН 426672620344). Основним видом діяльності підприємства позивача є Рекламні агентства надання рекламних послуг (код за КВЕД 73.11). В межах здійснення власної господарської діяльності позивачем укладено договір з ТОВ "ЦЕТЕХНО" про надання рекламних послуг № ТЕ - 23/20 від 08.12.2020, за умовами якого позивач, як виконавець, надає замовникові рекламні послуги на суму 77625,0 грн., а саме: розміщення рекламних матеріалів замовника з сюжетом "Цитрус" на зовнішній поверхні транспортних засобів у м. Львові у період з 01.09.2021 по 30.09.2021 (трамвай Kobra 4SU), 3 одиниці, маршрути 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9). За фактом надходження 16.09.2021 на поточний рахунок позивача попередньої оплати вартості рекламних послуг згідно зазначеного договору, ним складено податкову накладну № 15 від 16.09.2021, яку направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно отриманої квитанції № б/н від 12.20.2021 до вищенаведеної податкової накладної, зазначену накладну прийнято, її реєстрація зупинена з посиланням на п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме, зазначено, що податкова накладна відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. В зв`язку з наведеним позивачем подано до контролюючого органу пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, що підтверджується квитанцією про прийняття документу від 21.10.2021 №2. Так, позивачем надіслано контролюючому органу, зокрема, інформацію про укладені договори з контрагентами постачальниками рекламних послуг, копію договору оренди нежитлових приміщень № 27/02-09/19М від 24.09.2019, копію штатного розкладу підприємства позивача. Проте, рішенням Комісії ГУ ДПС у Харківській області №3287441/42667262 від 27.10.2021 відмовлено в реєстрації податкової накладної № 15 від 16.09.2021 з посиланням на ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування. Позивач, не погодившись з рішенням Комісії регіонального рівня, направив скаргу до ДПС України, яка, за наслідками розгляду, залишена без задоволення та ухвалено рішення від 02.11.2021 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 50260/4266726/2, яким в реєстрації податкової накладної відмовлено. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техностар Груп" не погодившись зі спірним рішенням комісії Головного управління ДПС у Харківській області (регіонального рівня), звернувся до суду. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав його обгрунтованості. Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Згідно з приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. При цьому, відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Пунктом 74.3 статті 74 Податкового кодексу України передбачено, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики. Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" № 1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування. Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Водночас, пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі. Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій. Відповідно до вимог пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Положеннями п.7 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. Згідно із пунктом 11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Відповідно до п.25 Порядку № 1165, комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520. Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 11 Порядку №520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня). Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)). Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Таким чином, реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена з підстав відповідності критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснених операцій. При цьому, колегія суддів зазначає, що законодавець визначив два етапи реєстрації податкових накладних: перший - це зупинення реєстрації податкової накладної який є проміжним перед прийняттями рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та другий - це сам етап прийняття рішення податковим органом. Отже, рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної приймається за результатами оцінки наданих підприємством документів. Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. В даній справі реєстрацію поданої позивачем податкової накладної зупинено з посиланням на встановлення ризиковості здійснення операцій з посиланням на п. 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Разом з тим, контролюючим органом не визначено, які конкретно документи позивачу слід подати та/або пояснення для усунення сумнівів щодо реальності задекларованих позивачем операцій. Приймаючи оскаржуване рішення, Комісія ГУ ДПС у Харківській області, як підставу для відмови в реєстрації податкової накладної зазначила ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, проте, на запит податкового органу позивачем сформовано та подано відповідний пакет документів, а також детальні пояснення, за замістом яких податкова накладна складена згідно фактичного виконання договору про надання рекламних послуг, обгрунтованих сумнівів щодо реального характеру якого судовим розглядом не встановлено. Отже, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем контролюючому органу копій усіх необхідних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН та зважаючи на наявність документів, які свідчать про проведення господарських операцій між ним та його контрагентом - ТОВ "ЦЕТЕХНО" та на те, що відповідні документи надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу в реєстрації податкової накладної, а оскаржуване рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправним, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено. Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України здійснити реєстрацію податкової накладної, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Аналізуючи вказані норми права, колегія суддів дійшла висновку, що реєстрація податкових накладних належить до компетенції контролюючого органу. Суд вважає за необхідне врахувати також судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)). Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Колегія суддів зазначає, що в спірних правовідносинах задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати подану позивачем податкову накладну, є дотриманням судом гарантій, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, а права позивача буде поновлено у повному обсязі. Відповідачі не довели наявності у них можливостей вибору різних видів правомірної поведінки на їх розсуд, що б свідчило про дискреційні повноваження з питань, що стосуються предмету спору, в зв`язку з чим доводи представника відповідача ГУ ДПС у Харківській області про наявність дискреційних повноважень щодо реєстрації спірної податкової накладної та неможливості задоволення позовних вимог про зобов`язання її зареєструвати є безпідставними. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині скасування рішення комісії центрального рівня за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02 листопада 2021 року №50260/42667262/2, через наступне. Порядок та строки оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу регламентовано статтею 56 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI. Відповідно до приписів п.п.56.1, 56.2 та 56.10 ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня. Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку. Відповідно до п.13 Порядку розгляду скарг на рішення комісій регіонального рівня, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, за результатами розгляду скарги комісія приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду. Згідно з п.18 вказаного Порядку рішення комісії не підлягає подальшому адміністративному оскарженню та може бути оскаржене в судовому порядку. Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду. У відповідності до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Так, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку. Згідно з п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб). Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. Колегія суддів зазначає, що в цій справі рішення комісії центрального рівня за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02 листопада 2021 року №50260/42667262/2, прийняте за результатами розгляду скарги на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, яким відмовлено в задоволенні скарги, саме по собі не є юридично значущим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача. Вказаний висновок суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 11.06.2019 у справі № 826/24656/15, від 18.06.2019 у справі №826/7961/16, від 24.06.2019 у справі № 826/11001/15, від 06.02.2020 у справі № 810/101/16. Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для скасування рішення комісії центрального рівня за результатами розгляду скарги на рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02 листопада 2021 року №50260/42667262/2, оскільки останнє не створює жодних правових наслідків для позивача, на відміну від рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області (регіонального рівня), яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 27 жовтня 2021 року №3287441/42667262 про відмову в реєстрації податкової накладної. Такий висновок повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 05.10.2022 у справі №810/1953/16. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню. Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Результат розгляду: partial