Рішення адміністративного суду від 2022-01-13 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що 11.06.2021р. інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Опаєць В.Г. винесена постанова серії ДПР18№781191 про притягнення мене до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн. Однак, позивач вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки під час здійснення маневру він увімкнув відповідний показчик повороту, пропустив транспортний засіб і продовжив рух далі, а тому не порушував жодних вимог ПДР України. Поліцейський під час складання постанови не вніс як додатки будь-які докази до неї та не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, а тому відсутні будь-які докази вчиненного правопорушення. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, оскільки ним не надано жодних доказів на підтвердження того, що він вказане правопорушення не вчиняв. Крім цього, ним пропущений строк звернення до суду з даним позовом. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в адміністративному позові слід відмовити із наступних підстав. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін. Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №781191 [PERSON] 11.06.2021р. керуючи транспортним засобом на автодорозі М-19 при з`їзді з другорядної дороги на кільце головної дороги не увімкнув світловий покажчик зміни напрямку руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2ст.122 КУпАП та щодо нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді 510 грн. штрафу. Суд вважає дану постанову законною та не вбачає підстав для її скасування виходячи із наступного. Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.2 ст. 122 КУпАП). Таким чином, оцінюючи всі надані позивачем докази, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Тобто, жодних порушень щодо складання постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення судом не встановлено. Крім цього, що стосується твердження позивача про те, що він під час здійснення маневру увімкнув відповідний показчик повороту та жодних ПДР не порушув не підтверджено будь-якими доказами. Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Таким чином, оскільки позивачем не доведено ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а тому позов не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Результат розгляду: denied