Рішення адміністративного суду від 2022-07-29 00:00:00+03

В вересні 2021 року [PERSON] звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні, нарахуванні та виплаті пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.08.2021; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та здійснити нарахування та виплату пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55, ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 18.08.2021, на підставі довідки та трудової книжки. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що після виповнення 4 років звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії. Відзив на апеляційну скаргу від відповідача на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] маєпосвідчення громадянки, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Листом від 18.08.2021 №0600-0211-8/61541 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку з тих підстав, що згідно довідки №2065 від 02.08.2021, виданої відділом реєстрації місця проживання Коростенської міської ради, позивач постійно проживала в зоні гарантованого відселення з 25.12.1992 по даний час. Інщі довідки, які б підтверджували факт проживання або постійної роботи у зоні гарантованого добровільного відселення, відсутні. Документально підтверджено факт її проживання на території зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 року 07 днів, що є недостатнім для права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому їй відмовлено у призначенні вищезазначеного виду пенсії. Повідомлено, що право на призначення пенсії згідно наданих документів позивач набуде у 60 років, а саме з 10.05.2032. Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду для захисту порушеного права. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 01.01.2004. Частиною першою статті 9 Закону №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором. Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Статтею 49 Закону №796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058. Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону №796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Згідно з абзацом п`ятим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796 таке право мають потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1). Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1 при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення. Частинами 3, 4 статті 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення здійснюється органами місцевого самоврядування. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] з 25.12.1992 постійно зареєстрована і проживає в с. Берестовець, Коростенського району, Житомирської області, вказане підтверджується довідкою від 02.08.2021 №2065. Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 визнасено Перелік населених пунтків, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема с. Берестовець, Коростенського району, Житомирської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Зі змісту долучених доказів апелянтом встановлено факт проживання [PERSON] в зоні гарантованого добровільного відселення з 25.12.1992 до 01.01.1993, тобто 7 днів, що в свою чергу не дає право позивачу на отримання встановленої пільги. Зі змісту трудової книжки [PERSON] [NUMBER] встановлено, що апелянт з 15.04.1988 по 01.11.1990 працювала в колгоспі "40 річчя жовтня (ім. Гагаріна) в с.Шершні Коростенського р-ну, \~Житмирськогої області. Згідно з Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106 с.Шершні Коростенського р-ну, \~Житмирської області відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю. З огляду на наведене, з урахуванням встановленого факту роботи в колгоспі з 15.04.1988 по 01.11.1990, на підставі долучених документів у відповідача не було законних підстав для призначення [PERSON] пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.55 Закону №796. З урахуванням аналізу спірних правовідносин, обставин справи та законодавства, яке підлягає застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про те, що [PERSON] не набула права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону №796-XII. Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла \~висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року слід залишити без змін.\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied