Рішення адміністративного суду від 2022-03-09 00:00:00+02

08 вересня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Піщанської сільської ради, яка полягає у ненаданні повної та достовірної публічної інформації на запит [PERSON] від 30.08.3031 року; зобов`язати Піщанську сільську раду надати позивачу повну інформацію, щодо наявності всіх вільних земельних ділянок на території Піщанської об`єднаної територіальної громади державної та/або комунальної власності, які не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із зазначенням кадастрових номерів (у разі наявності), наданням кадастрових карт (планів) або інших графічних матеріалів; стягнути на користь позивача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Адміністративний позов обґрунтований тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачеві в наданні повної та достовірної інформації на інформаційний запит. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Піщанської сільської ради, яка полягає у не наданні повної та достовірної публічної інформації на запит [PERSON] від 30.08.2021 року вх. № 1422/02-22. Зобов`язано Піщанську сільську раду надати [PERSON] повну інформацію, щодо наявності всіх вільних земельних ділянок на території Піщанської об`єднаної територіальної громади державної та/або комунальної власності, які не надані у користування та можуть бути використані для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Стягнуто з Піщанської сільської ради за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Не погодившись з рішенням суду, в частині визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача, позивав звернувся з апеляційною скаргою у даній справі. В апеляційній скарзі, посилаючись на рівень цін з надання правової допомоги, які має місце у регіоні, позивач вказує, що стягненню на його користь підлягає сума витрат на правничу допомогу у розмірі 15000 грн., саме такі витрати поніс позивач. Вирішуючи питання щодо витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума витрат, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 1000 грн., оскільки саме така сума є відповідною складності справи та обсягу виконаних робіт. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: denied