Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

25.03.2022 Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася в суд з позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (далі Управління), просила визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №38-ФС від 22.09.2021 в розмірі 60 000,00 грн. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] виконувала трудову функцію, яка притаманна саме продавцю товарів, на користь та в інтересах позивача, а саме здійснила реалізацію товарів у магазині « [INFO] », що належать позивачу, не провела розрахункові операції, однак мала доступ до готівкових коштів позивача, які знаходилися у касі останнього. Суд першої інстанції вказав, що перебування позивача за межами України не спростовує факту виявленого порушення. Суд першої інстанції зазначив, актом перевірки територіального органу ДПС підтверджується порушення позивачем законодавства про працю, а саме, допущення працівника до роботи без укладення трудового договору та неподання повідомлення про прийняття працівника на роботу до територіального органу ДПС за місцем обліку його, як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Суд першої інстанції вказав, що акт перевірки територіального органу ДПС, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю, є самостійною підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України та дійшов висновку, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області, приймаючи спірну постанову, діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а отже така постанова є правомірною. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець [PERSON] подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 травня 2022 року та прийняти нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ФОП [PERSON] станом на день проведення перевірки 12.08.2021 року та день складання відносно неї працівниками ГУ ДПС в Івано-Франківській області вказаного Акту (Довідки) знаходилась за межами території України, що підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 20.01.2022. Скаржник вказує, що про складення акта фактичної перевірки від 12.08.2021 [PERSON] дізналась вже після винесення оскаржуваної постанови, а тому була позбавлена можливості надати будь які пояснення, заперечення, долучити докази здійснення [PERSON] власної підприємницької діяльності, а також надати договір про спільну діяльність від 01.08.2021 року, що був укладений між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] . Скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на адресу позивачки надходив акт (довідка) фактичної перевірки від 12.08.2021 №090487, а також докази вручення такого акта позивачці. Скаржник вказує, що Управління Держпраці в Івано-Франківській області, яке розглянуло справу про накладення штрафу відносно ФОП [PERSON] без належного повідомлення про такий розгляд, порушило вказані норми чинного законодавства України, порушило право позивачки на захист та не дало можливість повно та всебічно з`ясувати всі обставини справи, що призвело до винесення незаконної постанови. Скаржник звертає увагу, що а ні в матеріалах перевірки, а ні в матеріалах даної справи немає жодного доказу, який би підтверджував, що між ФОП [PERSON] та [PERSON] виникли відносини притаманні для працівника та роботодавця зокрема, що [PERSON] виконувала певну роботу, яка має характерну тривалість, що \~\~\~\~ [PERSON] виконувала роботу в інтересах [PERSON] під її контролем та відповідно до її вказівок у відповідності до графіка роботи,

Результат розгляду: granted