Рішення адміністративного суду від 2022-09-23 00:00:00+03

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Айленд Альянс» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Айленд Альянс») звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - ГУ ДФС, відповідач 1), Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 2), у якому просило: - визнати незаконними дії ГУ ДФС щодо прийняття рішення №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (далі - ПДВ) ТОВ «Айленд Альянс»; - скасувати рішення ГУ ДФС №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс»; - зобов`язати відповідачів поновити ТОВ «Айленд Альянс» реєстрацію платником ПДВ; - визнати незаконними дії ДФС України щодо списання ТОВ «Айленд Альянс» суми реєстраційного ліміту в розмірі 7 336 569, 49 грн (сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) з рахунку в Системі електронного адміністрування ПДВ (далі - СЕА ПДВ); - зобов`язати відповідачів збільшити ТОВ «Айленд Альянс» реєстраційний ліміт на 7 336 569, 49 грн в СЕА ПДВ, який був наявний раніше. Позовні вимоги Товариство обґрунтовує доводами, що рішенням ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва від 26.08.2015 анульована реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс», внаслідок чого, показник реєстраційної суми ПДВ у розмірі 7 336 569,49 грн був списаний контролюючим органом з СЕА ПДВ. Позивач зазначає, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі 820/363/16 скасовано рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС м. Києва від 26.08.2015 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс», проте, поновлення в СЕА ПДВ показників реєстраційного ліміту Товариства, яке було станом на дату анулювання реєстрації його платником ПДВ, не відбулось. Позивач зазначив, що контролюючим органом 31.05.2019 безпідставно знову анульовано реєстрацію Товариства як платника ПДВ. Контролюючий орган вмотивував таке рішення тим, що ТОВ «Айленд Альянс» протягом 12 послідових податкових місяців не подано податкових декларацій, тоді як з моменту поновлення реєстрації ТОВ «Айленд Альянс» як платника ПДВ (29.11.2018) та до моменту подачі позивачем першої податкової декларації з ПДВ (за грудень 2018 року) сплинуло лише шість місяців. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 позов ТОВ «Айленд Альянс» задоволено частково: визнано протиправними дії ГУ ДПС щодо прийняття рішення №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс»; скасовано рішення ГУ ДПС №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс» та поновлено дію реєстрації платника ПДВ; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Висновок суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог обґрунтований тим, що ДФС України поновлено реєстрацію ТОВ «Айленд Альянс» як платника ПДВ лише 29.11.2018 (на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 по справі №820/363/16), а тому у позивача до цієї дати не існувало об`єктивної можливості подавати звітність та декларації у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ, з огляду на що, позивач, у відповідності до вимог статті 203 Податкового кодексу України (далі - ПК), сформував та подав 31.01.2019 до контролюючого органу податкову декларацію з ПДВ за грудень 2018 року - як за перший звітний місяць після поновлення реєстрації платника ПДВ. Cуд відхилив довід відповідачів про необхідність подання ТОВ «Айленд Альянс» податкової звітності за період з травня 2018 року по квітень 2019 року, оскільки у вказаний період реєстрацію ТОВ «Айленд Альянс» платником ПДВ не було поновлено; після поновлення реєстрації 29.11.2018 ТОВ «Айленд Альянс» подавалась податкова звітність з ПДВ, зокрема, за грудень 2018 року. За висновком суду наведені обставини виключають передбачену підпунктом "г" пункту 184.1 статті 184 ПК підставу, за якої контролюючий орган має право анулювати реєстрацію особи платником ПДВ. Що ж до відмови в задоволенні позову в решті позовних вимог, то суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про зобов`язання відповідачів здійснити юридично значимі дії щодо позивача, як спосіб відновлення порушеного права, є передчасними, виходячи із дискреційних повноважень відповідачів як контролюючих органів. Згідно з висновком суду задоволення таких позовних вимог рівнозначно вирішенню судом питань, які входять до компетенції контролюючого органу, без можливості прийняття рішення із цих питань суб`єктом владних повноважень. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позову, позов Товариства про визнання незаконними дій ДПС України щодо протиправного списання показників реєстраційного ліміту ТОВ «Айленд Альянс» в розмірі 7 336 569, 49 грн (сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН) з рахунку в СЕА ПДВ; зобов`язання ДПС України, ГУ ДПС збільшити ТОВ «Айленд Альянс» реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ на 7 336 569, 49 грн, який був станом на дату анулювання реєстрації позивача платником ПДВ, задоволено. Висновок суду апеляційної інстанції стосовно цих позовних вимог вмотивований тим, що установлення судом факту протиправності рішення суб`єкта владних повноважень зумовлює обов`язок останнього усунути всі спричинені таким рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, зокрема, вчинити дії з поновлення реєстрації особи платником ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в СЕА ПДВ з тими ж даними. Суд апеляційної інстанції встановив, що ДФС України на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі 820/363/16, яка набрала законної сили, не було вчинено дій щодо збільшення позивачу реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ у розмірі 7 336 569, 49 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 залишено без змін. Головне управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС), як процесуальний правонаступник ГУ ДФС та Державна податкова служба України (далі - ДПС України), як процесуальний правонаступник ДФС України подали до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційні скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 в частині задоволених позовних вимог, у яких просять скасувати вказані судові рішення та відмовити у задоволенні позову. Відповідачі в касаційних скаргах посилаються на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм статті 43, підпункту «г» пункту 184.1 статті 184, статті 200-1 ПК, пункту 3 розділу 2 Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2019 №60 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2019 за №370/33341), пункту 5.5 Положення про реєстрацію платників податків на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за №1456/26233; далі - Положення №1130), Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 (далі - Порядок №569), за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм в контексті поновлення на рахунку в СЕА ПДВ суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні, внаслідок анулювання реєстрації особи платником ПДВ. Верховний Суд ухвалою від 05.10.2020 відкрив касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ГУ ДПС та ухвалою від 24.12.2020 за касаційною скаргою ДПС України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС). ТОВ «Айленд Альянс» у відзиві на касаційну скаргу ГУ ДПС не погоджується з наведеними в ній доводами, стверджує про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить касаційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Позивач не реалізував право подати відзив на касаційну скаргу ДПС України. Верховний Суд ухвалою від 22.09.2022 призначив справу до касаційного розгляду у судовому засіданні без повідомлення сторін та об`єднав касаційні скарги ГУ ДПС та ДПС України в одне провадження. Відповідно до частини першої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Верховний Суд перевірив наведені у касаційних скаргах доводи в межах підстави відкриття касаційного провадження, обґрунтованість заперечень позивача та дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню. Як встановили суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі, 26.08.2015 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято рішення про анулювання реєстрації свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс», яке було визнано протиправним і скасовано постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №820/363/16, що набрала законної сили з 18.05.2017. На виконання зазначеного судового рішення ДФС України 29.11.2018 поновлено реєстрацію ТОВ «Айленд Альянс» з 01.03.2015. 31.01.2019 ТОВ «Айленд Альянс» подало декларацію з ПДВ за грудень 2018 року (за перший звітний (податковий) період після поновлення реєстрації позивача платником ПДВ) з відображенням в рядках 16.1 «значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду», 17 «усього податкового кредиту», 19 «від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду», 21 «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» 7 336 569,49 грн. Рішенням ГУ ДФС №3349 від 31.05.2019 анульовано (повторно) реєстрацію ТОВ «Айленд Альянс» як платника ПДВ на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК: Товариство з травня 2018 року по квітень 2019 року (тобто протягом 12 послідовних податкових місяців) не подає декларації з ПДВ, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (Товариство за останні 12 календарних місяців вчинило оподатковуваних операцій на 0,00 гривень). Визнаючи рішення ГУ ДФС №3349 від 31.05.2019 неправомірним та скасовуючи його, суди першої та апеляційної інстанцій виснували, що у позивача до 29.11.2018 не було об`єктивної можливості подавати податкові декларації з ПДВ, оскільки реєстрація його платником ПДВ була поновлена лише вказаною датою. Враховуючи підстави касаційного оскарження, правильність цього висновку судів попередніх інстанцій судом касаційної інстанції не перевіряється. Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідачів збільшити ТОВ «Айленд Альянс» реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ на 7 336 569, 49 грн, та задовольняючи позов в цій частині, виходив з того, що такий обов`язок у відповідачів виник в силу факту визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.08.2015 про анулювання реєстрації свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс» згідно з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №820/363/16. Апеляційний суд встановив, що позивач звертався до ДФС України із заявами про поновлення реєстраційного ліміту, які не були задоволені. Так, листом ДФС України від 30.08.2018 №13108/П/99-99-13-01-02-14 позивача повідомлено, що у разі скасування рішення про анулювання реєстрації контролюючий орган вносить до реєстру платників ПДВ запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням особливостей, визначених пунктом 5.10 Положення №1130, або у порядку, визначеному судовим рішенням. Згідно з висновком ДФС України, норми статті 200-1 ПК та Порядку №569 не передбачають автоматичного відновлення показників у СЕА ПДВ у разі скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Листом ДФС України від 20.03.2019 №13070/6/99-99-12-03-01-15 позивача повідомлено, що постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 контролюючий орган не зобов`язано до вчинення будь-яких дій. Реєстраційний ліміт на електронному рахунку ТОВ «Айленд Альянс» в СЕА ПДВ в розмірі 7 336 569,49 грн після відновлення реєстрації Товариства платником ПДВ поновлено не було. Нормами абзаців першого та другого пункту 200-1.2 статті 200-1 ПК встановлено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу. Відповідно до пункту 200-1.3 статті 201-1 ПК платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (УНакл), обчислену за такою формулою: УНакл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ??Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ. У цьому пункті визначено значення кожного показника наведеної формули. Пунктом 200-1.5 статті 200-1 ПК встановлено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді (пункт 200-1.5 статті 200-1 ПК). Згідно з пунктом 200-1.8 цієї ж статті після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету. Відповідно до пункту 7 Порядку №569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Для закриття електронного рахунка ДПС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету. Повідомлення про закриття електронних рахунків Казначейство надсилає ДПС у день закриття такого рахунка. Пунктом 27 Порядку №569 визначено, що у разі анулювання реєстрації платника податку податкові зобов`язання визначаються на підставі податкової звітності з податку за підсумками останнього звітного (податкового) періоду, визначеного пунктом 184.6 статті 184 Кодексу. Залишок коштів на електронному рахунку платника податку після розрахунків з бюджетом за результатами останнього звітного (податкового) періоду перераховується до бюджету. Якщо після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на електронному рахунку недостатній для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з податку на підставі поданих контролюючому органу податкових декларацій з податку, остаточний розрахунок з бюджетом таким платником здійснюється з поточного рахунка на електронний рахунок. Якщо залишок коштів на електронному рахунку, який після анулювання реєстрації платника податку перераховано до бюджету, перевищує суми узгоджених податкових зобов`язань з податку за результатами останнього звітного (податкового) періоду, такі суми повертаються з бюджету в порядку, передбаченому статтею 43 Кодексу, за заявою платника податку. Згідно з пунктом 43.4-1 статті 43 ПК у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку. У постанові від 19.05.2020 (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування наведених вище норм права у подібних правовідносинах у постановах від 19.08.2021 (справа №520/9214/19), від 06.12.2021 (справа №520/8522/19). Верховний Суд у зазначених постановах виснував, що відповідно до норм пункту 200-1.8 статті 200-1 ПК та пункту 7 Порядку №569 одним із наслідків анулювання свідоцтва платника ПДВ є закриття відповідного електронного рахунку платника цього податку в СЕА ПДВ. Кошти з електронного рахунку підлягають зарахуванню до бюджету в сумі узгоджених податкових зобов`язань, залишок коштів, що перевищує суми узгоджених податкових зобов`язань, повертається з бюджету в порядку, визначеному статтею 43 ПК, за заявою платника податку. Положення зазначених норм є імперативними та підлягають виконанню саме контролюючим органом. Згідно з висновком Верховного Суду в цих постановах установлення судом факту протиправності рішення суб`єкта владних повноважень зумовлює обтяження цього або іншого суб`єкта (в разі коли має місце подія вибуття платника податків поза межі юрисдикції певного органу ДФС України) обов`язком усунути всі спричинені таким рішенням негативні юридичні наслідки та повернути платника податків у первинне правове становище, котре існувало до моменту прийняття цього рішення, вчинивши, зокрема дії з поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ, поновлення дії договору про визнання електронних документів, поновлення функціонування рахунку в СЕА ПДВ, повернення коштів, перерахованих до бюджету з електронного рахунка, відновлення даних рахунку в СЕА ПДВ. В продовження наведеного висновку Верховний Суд, застосувавши наведені вище правові норми, вказав, що на виконання судового рішення про скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ контролюючий орган зобов`язаний самостійно вчинити дії із повернення платника податків у становище, що існувало до винесення протиправного акта індивідуальної дії. Такі дії охоплюють собою: поновлення реєстрації суб`єкта господарювання як платника ПДВ; поновлення (або відкриття нового) електронного рахунку в СЕА ПДВ; відображення на такому рахунку реєстраційної суми (УНакл), яка має бути перерахована за формулою, наведеною в пункті 200-1.3 статті 201-1 ПК, з урахуванням обставин використання наданого платнику податків права із повернення з бюджету коштів, що перевищують суму узгоджених податкових зобов`язань, та наявності підстав для сплати узгоджених податкових зобов`язань. При цьому наведений висновок Верховного Суду щодо поновлення реєстраційного ліміту на електронному рахунку платника податку в СЕА ПДВ презюмує встановлення факту наявності реєстраційного ліміту на дату анулювання реєстрації платника ПДВ як складової правового становища, яке підлягає відновленню внаслідок визнання судом протиправним і скасування рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ. Такий факт був встановлений судами попередніх інстанцій у справах №520/9214/19 та №520/8522/19. Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції, однак, не дотримався цієї норми. Як уже зазначалося, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову Товариства в частині позовних про визнання незаконними дій ДПС України щодо протиправного списання показників реєстраційного ліміту позивача в розмірі 7 336 569, 49 грн та про зобов`язання відповідачів збільшити позивачу реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ на 7 336 569, 49 грн, вмотивований тим, що протиправність списання реєстраційного ліміту та обов`язок у відповідачів поновити реєстраційний ліміт виник в силу факту визнання протиправним та скасування рішення ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 26.08.2015 про анулювання реєстрації свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс» згідно з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №820/363/16. Разом з тим, судом апеляційної інстанції не був встановлений факт щодо наявності на електронному рахунку ТОВ «Айленд Альянс» СЕА ПДВ реєстраційного ліміту у розмірі 7 336 569,49 грн станом на дату анулювання реєстрації Товариства платником ПДВ (26.08.2015). Те, що в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 зазначено, що реєстраційний ліміт у розмірі 7 336 569,49 грн був на електронному рахунку позивача раніше, не може вважатися встановленням вказаного факту. Не встановлений цей факт і в рішенні суду першої інстанції. У постанові Харківського окружного адміністративного суду від 01.06.2016 у справі №820/363/16 цей факт також не встановлено. Згідно з частиною першою статті 78 КАС обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Як свідчать матеріали справи, відповідачами обставина, що сума реєстраційного ліміту на електронному рахунку ТОВ «Айленд Альянс» в СЕА ПДВ станом на 26.08.2015 становить саме 7 336 569,49 грн, в порядку, встановленому частиною першою статті 78 КАС, не визнавалась. До матеріалів цієї адміністративної справи приєднано витяг з СЕА ПДВ щодо ТОВ «Айленд Альянс» станом на 23.07.2015 та на 12.12.2015, відповідно до яких сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН становить 7 169 854,97 грн та (-) 166 687,65 грн (а.с. 18, 19 т. 1-й). Інших доказів щодо реєстраційного ліміту на електронному рахунку ТОВ «Айленд Альянс» в СЕА ПДВ в матеріалах справи немає. Відтак, зробити висновок, що суд апеляційної інстанції, зобов`язавши відповідачів поновити реєстраційний ліміт в електронному рахунку ТОВ «Айленд Альянс» в СЕА ПДВ, правильно застосував норми пункту 200-1.8 статті 200-1 ПК та пункту 7 Порядку №569, не можна, оскільки суд апеляційної інстанції не встановив факт наявності реєстраційного ліміту на дату анулювання реєстрації позивача платником ПДВ. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. Беручи до уваги наведене вище, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 в частині визнання незаконними дій ДПС України щодо протиправного списання показників реєстраційного ліміту ТОВ «Айленд Альянс» в розмірі 7 336 569, 49 грн (сума податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН) з рахунку в СЕА ПДВ та зобов`язання ГУ ДПС, ДПС України збільшити ТОВ «Айленд Альянс» реєстраційний ліміт в СЕА ПДВ на 7 336 569, 49 грн підлягає скасуванню. В цій частині позовних вимог підлягає скасуванню і рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020, яким хоча й відмовлено в задоволенні позову у відповідній частині позовних вимог, але не з підстав встановлення факту, що на електронному рахунку позивача реєстраційного ліміту в зазначеному розмірі станом на 26.08.2015 не було. Виходячи із меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених частинами першою, другою статті 341 КАС, Верховний Суд, як суд права, не наділений повноваженнями на встановлення обставин у справі, без яких правильне вирішення спору неможливе. Касаційний перегляд справи здійснено в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, у зв`язку з чим обставини щодо правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в частині: визнання протиправними дій ГУ ДПС щодо прийняття рішення №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс»; скасування рішення ГУ ДПС №3349 від 31.05.2019 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Айленд Альянс» та поновлення дії реєстрації платника ПДВ; судом касаційної інстанції не перевірялись.

Результат розгляду: partial