Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

Позивач, Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив скасувати постанову від 18 травня 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 65467072. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що державним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження № 65467072 на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року № 440/2621/20 щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн., оскільки позивачем здійснені усі залежні від нього заходи щодо виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2021 року по справі № 440/5837/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. За правилами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 287 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Позивач та відповідач про дату, час і місце судового розгляду повідомлені на електронні адреси, які містяться в матеріалах справи. Також, сторони повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду шляхом опублікування відповідної інформації на веб-порталі судової влади України. \~ Таким чином, учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, з урахуванням особливостей, визначених ст. 268 КАС України. В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позовних вимог. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача в судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2021 року постановою державного виконавця ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відкрито виконавче провадження № 65467072 на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 20221 року № 440/2621/20 щодо зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн. Позивач вважає, що станом на дату відкриття виконавчого провадження ним вже були здійснені усі залежні від нього заходи щодо виконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі № 532/2049/17, а відтак відкриваючи спірне виконавче провадження відповідач фактично допустив подвійне виконання судового рішення у справі № 532/2049/17. Не погодившись з винесеною державним виконавцем постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні допустимі, достатні та достовірні докази відсутності підстав для відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду від 06 травня 2021 року № 440/2621/20. В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що у ході виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 у справі № 532/2049/17, поданого на виконання 23 серпня 2018 управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 №04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021, в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р. Вказує, що даний виконавчий лист вже перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної виконавчої служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України. Таким чином, за постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2021 ВП №65467072 на виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду від 06.05.2021 у справі № 440/2621/20 від Відділу виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відбудеться подвійне виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, що суперечить принципам верховенства права та справедливості. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.02.2018 р. по справі № 532/2049/17 позов [PERSON] до Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішень неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано неправомірним та скасовано рішення Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 48 від 26 жовтня 2017 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи». Визнано неправомірним та скасовано рішення Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області № 22 від 22 червня 2017 року про відмову [PERSON] в призначенні пенсії за віком згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи». Зобов`язано Кобеляцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити [PERSON] пенсію за віком із зниженням пенсійного віку на 10 років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із 08.06.2017 року. Стягнуто із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь держави 1762 грн. судового збору. Стягнуто із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 185 грн. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25.04.2018 р. по справі № 532/2049/17 рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06.02.2018 по справі № 532/2049/17 змінено та викладено абз. 6 резолютивної частини: «Стягнути із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. За вказаним вище судовим рішенням був виданий виконавчий лист, який поданий на виконання 23.08.2018 р. до управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області. Головне управління Державної казначейської служби України прийняло цей виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 № 04-23/2/2387). Вказані обставини сторонами у справі не заперечуються. Також судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області, що виражена у невиконанні рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі № 532/2049/l7, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі № 532/2049/17, щодо стягнення з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.; зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі №532/2049/17, яке змінене постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року по справі № 532/2049/17, та стягнути з Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн та виплатити [PERSON] компенсацію за невиконання рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року по справі №532/2049/17, зміненого постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 l8;оку по справі № 532/2049/17, за період з 23 листопада 2018 року і до моменту виплати. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 р. по справі № 440/2621/20, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2021 р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області щодо невиконання виконавчого листа № 532/2049/17, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн.; зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, що виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень нуль копійок). Відмовлено у задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. З матеріалів справи встановлено, що за вказаним вище судовим рішенням виданий виконавчий лист в частині зобов`язання Головного управління Державної казначейської служби України у Полтавській області виконати виконавчий лист № 532/2049/17, що виданий Кобеляцьким районним судом Полтавської області 19 червня 2018 року, про стягнення із Кобеляцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн. Виконавчий лист був пред`явлений до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лукмасла М.М. від 18.05.2021 р. відкрито виконавче провадження ВП № 65467072 та зобов`язано боржника (Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області) виконати рішення суду у справі № 440/2621/20, протягом 10 робочих днів. Цією постановою також стягнуто із боржника виконавчий збір у розмірі 24000,00 грн. Згідно зі ст. ст. 129 та 129-1 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень. Суд ухвалює рішення іменем України, яке є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Статтею 14 КАС України також передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. Крім того, згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VIII (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Положеннями ч. 1 ст. 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону № 1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). На підставі системного аналізу приписів статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» в аспекті спірних правовідносин можна дійти висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження. В свою чергу, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання. Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року в справі № 480/3452/19. На момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, який виданий Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 440/2621/20, державним виконавцем встановлено відповідність виконавчого документа і заяви про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що стягувачем надано усі документи, у зв`язку з чим немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. Доказів зворотнього, позивачем у справі не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено. Що стосується посилання апелянта на те, що у ході виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 у справі № 532/2049/17, поданого на виконання 23 серпня 2018 управління Державної казначейської служби України у Кобеляцькому районі Полтавської області, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 №04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021, в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р., а також на те, що даний виконавчий лист вже перебуває на виконанні у Головному управлінні Державної виконавчої служби України у Полтавській області та Державної казначейської служби України, що може свідчити про подвійне виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, що суперечить принципам верховенства права та справедливості, колегія суддів зазначає наступне. Судовим розглядом встановлено та сторонами у справі не заперечується, що дійсно, Головне управління Державної казначейської служби України прийняло виконавчий лист на виконання в порядку черговості (лист ГУ ДКСУ у Полтавській області від 08.05.2020 № 04-23/2/2387), що підтверджується витягом з АРМ Реєстру сул рішень (WEB) в АС Є-Казна від 22.10.2021 р., в якому зазначена дата надходження виконавчого документа на виконання 23.08.2018 р. Вказаний виконавчий документ виконується Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області у відповідності до положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 845 від 03.08.2011 р. Вказаний виконавчий документ стосується стягнення на користь [PERSON] (стягувача) з територіального органу Пенсійного фонду України (боржника) понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 5632,40 грн., за рахунок їх безспірного списання у пенсійного органу. В свою чергу, виконавче провадження ВП № 65467072 відкрито щодо примусового виконання іншого виконавчого документа, а саме виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду, виданого у зв`язку з набранням законної сили рішенням цього суду від 27.07.2020 р. по справі № 440/2621/20, згідно якого [PERSON] є стягувачем, а Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області боржником. Колегія суддів зазначає, що державний виконавець не вправі надавити оцінки обставинам, на які посилається апелянт у цій справі, зокрема, щодо можливого подвійного виконання виконавчого листа Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.06.2018 р. у справі № 532/2049/17, оскільки порядок його дій, при отриманні ним виконавчого документа та заяви про примусове виконання, регламентований приписами Закону № 1404-VIII. Оскільки стягувачем до територіального органу виконавчої служби надано виконавчий документ, виданий на підставі рішення у справі № 440/2621/20, яке набрало законної сили, державним виконавцем встановлено відповідність виконавчого документа і заяви про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що стягувачем надано усі документи, у зв`язку з чим немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження, доказів зворотнього, позивачем у справі не надано та судом апеляційної інстанції не встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірна постанова про відкриття виконавчого провадження від 18 травня 2021 року прийнята відповідачем в межах і на підставі наданих повноважень, а також з дотриманням вимог та процедури, передбачених Законом № 1404-VІІІ. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Результат розгляду: denied