Рішення адміністративного суду від 2022-05-18 00:00:00+03

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУНП в Івано-Франківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] ствердив, що відповідно до постанови серії БАБ № 968552 від 16.07.2021 року його притягнуто адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом без посвідчення водія. Позивач ствердив, що він дійсно 16.07.2021 року проїжджав своїм автомобілем в м. Косів по вул. Незалежності близько 03:40 год, однак при собі він мав посвідчення водія, та інші необхідні документи. В той же час постанову щодо нього було складено о 08:40, що на переконання позивача не відповідає дійсності. Оскільки в той день він не спілкувався з працівниками поліції взагалі. Крім того, у постанові взагалі не зазначено про будь які дані фото чи відеофіксацію, у ній немає жодної інформації про державний номерний знак транспортного засобу яким він керував. У постанові відсутні будь які дані про те, що він підписав її чи відмовився від підпису. Позивач стверджує, що відповідачем жодним чином не зафіксовано факт порушення ним ПДР України, що доводило б його вину. Крім того, про оскаржувану постанову він дізнався лише 06.10.2021 року, коли отримав її копію в Косівському районному відділі ДВС. З цих підстав оскаржувану постанову позивач просив визнати незаконною, скасувати, а провадження у справі закрити. Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області подав відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача ствердив, що 16.07.2021 року поліцейським СРПП №1 Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Яремусь В.І. під час спільного патрулювання було виявлено водія автомобіля марки Опель Вектра, д.н.з. [NUMBER] в м. Косів, по вул. Незалежності. При спілкуванні з водієм, відповідач представившись, проінформував [PERSON] про мету зупинки, та попросив пред`явити посвідчення водія, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак на вимогу працівника поліції, водій [PERSON] не пред`явив посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. У зв`язку з цим, працівником поліції було винесено постанову серії БАБ №968552 від 16.07.2021 року. Представник відповідача ствердив, що при винесенні вказаної постанови працівником поліції повністю було дотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395. З цих підстав, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити повністю. У відповіді на відзив [PERSON] наполягав на тому, що дійсно керував транспортним засобом 16.07.2020 року, однак в той день взагалі не спілкувався з працівниками поліції. При цьому ствердив, що він завжди має з собою посвідчення водія та всі інші необхідні документи. Відповідачем не додано жодних доказів на підтвердження обставин керування [PERSON] транспортним засобом без посвідчення водія. Будь яких фото, чи відео доказів представник відповідача не надав, а саме на нього покладається обов`язок доводити винуватість особи порушника. Заяви та клопотання учасників справи. Представник відповідача подав клопотання про виклик в судове засідання в якості свідків працівників поліції СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Яремусь В.І., та [PERSON] . Представник позивача подав клопотання про розгляд справи 18.05.2022 року без участі позивача, та представника позивача. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 19.03.2021 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. Ухвалою судді від 15.11.2021 року було відкрито провадження по адміністративній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15.12.2021 року за клопотанням представника позивача розгляд справи було відкладено на 25.01.2021 року. 25.01.2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 24.02.2022 року розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 14.04.2022 року. 14.04.2022 року розгляд справи у зв`язку з неявкою свідків було відкладено на 18.05.2022 року. За змістом ч. 5, ч. 7 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше, яке може бути подане відповідачем в строк для подання відзиву, а позивачем разом із позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.\~229\~КАС України,\~у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 16.08.2021 року о 20:45 поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Яремусь В.І., було винесено постанову серії БАБ №968552, якою [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с.7) Зі змісту постанови вбачається, що 16.07.2021 року о 08:40 в м. Косів, по вул. Незалежності водій керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п .2.1 ПДР України. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» регулюються Правилами дорожнього\~руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону України «Про дорожній рух»). Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.\~222\~КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частина перша статті 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію»\~(далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з\~законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення. Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія. За таких обставин відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказам, зокрема той факт, що дійсно у позивача в момент зупинки транспортного засобу не було при собі посвідчення водія. У відзиві на позовну заяву, представник відповідача покликався на те, що [PERSON] було зупинено 16.07.2021 року під час патрулювання працівником поліції Яремусь В.І. При цьому працівником поліції було виконано всі вимоги закону, зокрема роз`яснено права та обов`язки водію, проінформовано про мету зупинки транспортного засобу, та проінформовано про необхідність пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Як зазначено в п. 4-5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, уповноважені особи органів поліції повинні з`ясувати чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці), чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, що не було зроблено працівниками поліції, а також не було конкретизовано пункт якого нормативно правового акту порушив позивач. Крім того, із графи 7 постанови вбачається, що до оскаржуваної постанови не додається жодного документу, в тому числі фото й відео спостереження. Крім того, в постанові зазначено про порушення Андріюком п.2.1. ПДР України, разом з тим, суд зауважує, що п.2.1 ПДР містить в своєму складі підпункти а-д, проте в оскаржуваній постанові працівником поліції не конкретизовано, який саме підпункт правил дорожнього руху порушив [PERSON] , вчинення якого інкримінується позивачу. Отже, відповідач як суб`єкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати свідчення позивача. Проте, такі докази відсутні. Відповідачем не було вжито таких заходів. Таким чином, відповідач в особі працівника патрульної поліції, який розглянув справу, не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем. Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб. Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, передбачено, зокрема, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон). Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України N 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Судом двічі викликались свідки, працівники поліції [PERSON] , та [PERSON] , які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , однак такі в судове засідання не з`явилися. А відтак, суд позбавлений можливості перевірити доводи представника відповідача. Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані. Такі обставини, на думку суду, свідчать про порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст.\~77\~КАС України та п. 3 ч. 2 ст.\~2\~КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Підсумовуючи викладене в сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог 2.1 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови. Згідно з п. 3 ч. 3 ст.\~286\~КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.\~247\~КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення. За встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №968552 від 16.07.2021 року, винесену поліцейським СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Яремусь В.І. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.\~126\~КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. слід скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Щодо позовної вимоги про визнання постанови серії БАБ №968552 від 16.07.2021 року протиправною, то суд звертає увагу, що така до задоволення не підлягає, оскільки при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд обмежений повноваженнями, визначеними ч. 3 ст. 286 КАС України. За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати (а.с. 20).

Результат розгляду: partial