Рішення адміністративного суду від 2022-08-03 00:00:00+03

[PERSON] через представника, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 17.11.2021 за №084650008780 про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди її роботи в колгоспі "Промінь" з 26.12.1979 по 02.04.1980, з 03.04.1983 по 07.01.1989, з 08.01.1992 по 17.03.2000 включно, та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком з 24.09.2021. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно, за наявності записів про роботу у трудовій книжці колгоспника, не зарахував до трудового стажу позивачки спірні періоди її роботи у колгоспі. Рішенням \~Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 травня 2022 року позов задоволено. Відповідачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу, в якій зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права \~просить скасувати рішення суду та прийняти \~нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача, а спірне рішення прийнято у відповідності до норм законодавства. Крім того, відповідач не є органом на обліку у якому повинна перебувати позивач, а отже не є органом, який повинен прийняти рішення про призначення пенсії. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст. \~311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач 15.11.2021 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 01 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальсті при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Мін`юсті 16.03.2021 за № 339/35961. Розгляд \~заяви позивачки здійснено відповідачем та 17.11.2021 прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії за віком №084650008780, оскільки її страховий стаж становить 17 років 4 місяці 2 дні. Зокрема, за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано наступні періоди: з 26.12.1979 по 31.12.1985 період роботи в колгоспі, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової діяльності у громадському господарстві; довідки №49 та №50 від 04.10.2021 неможливо взяти до уваги, оскільки зазначене в ній прізвище російською мовою " [PERSON] " не відповідає паспортним даним " [PERSON] " (російською мовою) (а.с.25-58). Вважаючи вказане рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем протиправно прийнято спірне рішення про відмову у призначення пенсії з підстав викладених у такому, оскільки відмова не є обґрунтовано. Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірним у справі є правомірність рішення про відмову у призначенні пенсії позивачеві з підстав викладених у спірному рішенні. Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Згідно ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV). У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), зокрема, в Законі України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж). Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню. За правилами статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років. Згідно з абзацом першим частини 1 статті 40 Закону №1058- IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону, та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII\~ \~основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. В силу пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20). Враховуючи зазначені норми законодавства, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів. В постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Як свідчать встановлені обставини справи, відповідачем, за результатами розгляду документів, доданих позивачкою до заяви, до страхового стажу не зараховані наступні періоди: 1) з 26.12.1979 по 31.12.1985 період роботи позивачки в колгоспі, оскільки відсутня інформація про встановлений та відпрацьований мінімум трудової діяльності у громадському господарстві; 2) період роботи, зазначені у довідках від 04.10.2021 №№49, 50, оскільки зазначене у таких довідках прізвище російською мовою " [PERSON] " не відповідає паспортним даним " [PERSON] "; Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що \~на 18-21 сторінці Трудової книжки колгоспника Серії [NUMBER] , виданої 26.12.1979 на ім`я позивачки [PERSON] , містяться записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової діяльності по кожному року за весь період її роботи в колгоспі "Путь к коммунизму" (пізніше КСП "Промінь"), починаючи з 1979 та закінчуючи 2003 (а.с.12-14). Таким чином трудова книжка містить відповідні необхідні записи щодо трудової діяльності позивача. Дійсно довідка №№49, 50 від 04.10.2021, містить зазначення прізвища позивача як « [PERSON] » так і « [PERSON] », проте підстави її неприйняття є надто формальними. Крім того, пунктом п. 4.2 Порядку приймання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України\~ \~"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Порядок №22-1) передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; (…) Відповідачем не подано доказів, що пропонували позивачу надати іншу довідку, а таким чином усунути, за позицією відповідача, суперечності. Враховуючи зазначене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено обґрунтованість прийняття \~спірного рішення. Щодо посилання відповідача на ту обставину, що відповідач не є суб`єктом владних повноважень по відношенню до позивача, оскільки буде перебувати на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області, колегія суддів зазначає наступне. Саме відповідачем за принципом екстериторіальсті, було розглянуто заяву позивача та прийнято оскаржене рішення, яке судом визнано протиправним. У справі не ставиться питання перебування позивача на обліку у тому чи іншому органі Пенсійного Фонду України. З урахуванням викладеного колегія суддів \~дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Результат розгляду: denied