Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила суд визнати протиправними та скасувати постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ВМ №00009148 від 27.01.2022 та ВМ №00009178 від 27.01.2022. В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що з вищевказаними постановами не погоджується, оскільки вони не містить посилання на докази на підтвердження перевищення встановленої законодавством вагової норми. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , марки DAF CF 75.310 дана модель є спеціалізованим/ вантажним - спеціалізований фургон-рефрижератор, власник - [PERSON] . Даний транспортний засіб використовує у господарській діяльності чоловік власниці - [PERSON] . 27.01.2022 року між ТОВ ФІРМА «ОЛІС ЛТД» (Замовник) та ФОП [PERSON] (Перевізник) укладено договір-заявку № 27/01 на перевезення вантажу автомобільним засобом. За змістом договору-заявки № 27/01 Перевізник зобов`язується з використанням транспортного засобу марки DAF, д.н.з. [NUMBER] , здійснити перевезення вантажу, вагою до 6,5 т. з м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47 (адреса завантаження) до м. Кременчук (адреса розвантаження). На виконання умов договору-заявки від 27.01.2022 року № 27/01 ФОП [PERSON] 27.01.2022 року транспортним засобом марки DAF CF 75.310, д.н.з. [NUMBER] , здійснено перевезення вантажу. Так, на перевезення були виписані наступні товарно-транспортні накладні: № ОЛ-0000585 від 27.01.2022 року; №ОЛ-0000587 від 27.01.2022 року; № ОЛ-0000613 від 27.01.2022 року. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000585 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 554 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000587 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 4 т 401 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, склад. Згідно з товарно-транспортною накладною № ОЛ-0000613 від 27.01.2022 року перевозився вантаж масою брутто 1 т 497 кг. Пункт навантаження: 69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 47. Пункт розвантаження: Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Мічуріна, 90-А. Таким чином, загальна маса вантажу брутто становила 6 т 452 кг. Позивач наголошує, що неможливо з`ясувати на підставі чого відповідач дійшов висновку про перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу марки DAF CF 75.310, д.н.з. [NUMBER] . Також, поза увагою залишилося положення п. 4 Правил № 30 про допустиме перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Позивач вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють у діях позивача наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. А тому, Державною службою України з безпеки на транспорті не доведено наявність у діях [PERSON] складу вказаного адміністративного правопорушення. Крім того вважає, що Державною службою України з безпеки на транспорті неправомірно винесено відносно неї дві постанови за одне й те саме діяння, оскільки Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами є триваючим правопорушенням. Тобто, здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, протягом всього маршруту руху. Правопорушення є закінченим або з моменту його припинення за власною волею, або його припинення уповноваженими особами. Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2022 року у задоволенні позову [PERSON] до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності відмовлено. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що його думку, Лубенський міськрайонний суд Полтавської області під час розгляду справи не здійснив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Під час розгляду справи судом не враховано, що оскаржувані постанови оформлені з грубим порушенням вимог п. 17 Постанови № 1174 та абз. 2 п. 3 розділу II Інструкції № 512 (в редакції від 27.09.2021 року). Позивач наголошує, що постанова № 1174 та Інструкція № 512 (в редакції від 27.09.2021 року) є спеціальними нормативно-правовими актами, які визначають порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі. Дані підзаконні акти не змінюють та не суперечать положенням КУпАП та підлягають обов`язковому застосуванню уповноваженими службовими особами. За відсутності відомостей: про нормативно-вагові параметри транспортного засобу на зазначених ділянках автомобільних доріг, про тип транспортного засобу, про повну масу транспортного засобу, про розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), про врахування допустимої похибки перевищення габаритно-вагових параметрів, неможливо встановити об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Позивач вважає, що доводи суду першої інстанції про те, що наявність товарно- транспортних накладних не виключає перевезення одночасно й інших товарно- матеріальних цінностей є надуманими та не підтверджені жодними доказами у справі. Натомість, відповідачем не спростовано інформацію про фактичну вагу транспортних засобів, що наведена у вищевказаних товарно-транспортних накладних. Крім того, позивач наголошує, здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, протягом всього маршруту руху. Правопорушення є закінченим або з моменту його припинення за власного волею, або його припинення уповноваженими особами. У даному випадку, кількісні характеристики не є визначальними ознаками триваючого правопорушення. Крім того, позивач наголошує, що здійснюючи перевезення вантажу з порушенням вагових норм, відповідальна особа перебуває в стані безперервного виконання складу адміністративного правопорушення, отже правопорушення є триваючим. На переконання позивача, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які поза розумним сумнівом встановлюють наявність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що оскаржуваною постановою відповідача ВМ №00009148 від 27.01.2022 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. Крім того, оскаржуваною постановою відповідача ВМ №00009178 від 27.01.2022 позивача знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. Вищевказані постанови позивач отримала засобами поштового зв`язку 02.02.2022 року. Відповідно до оскаржуваної постанови ВМ №00009148 від 27.01.2022, 27.01.2022 о 12 год. 04 хв., за адресою Н-08 км 468+739, Запорізька обл. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. [NUMBER] . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України; навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 14,9 % (4,057 тон), відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до оскаржуваної постанови ВМ №00009178 від 27.01.2022, 27.01.2022 о 15 год. 38 хв., за адресою М-22, км 74+810, Полтавська обл. зафіксовано транспортний засіб DAF CF 75.310, д.н.з. [NUMBER] . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 10,5 % (3,479 тон), відповідальність, за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З вищевказаними постановами позивач не погодилась та оскаржила їх до суду. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено положеннями КУпАП. Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За приписами \~п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Частиною 2 ст. 132-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність у випадку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%. Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted