Рішення адміністративного суду від 2023-05-25 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення пенсії [PERSON] на 428,94 грн., нарахування переплати пенсії в сумі 5362,41 грн., а також щодо зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати з 1,67156 до 1,52457; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] та повернути недоплачену суму пенсії за період з травня по липень 2021 року в сумі 1286,82 грн., а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплачувати перераховану пенсію в подальшому. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем в подано апеляційну скаргу. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 апеляційну скаргу [PERSON] - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.12.2021 по справі № 440/9626/21 - скасовано. Адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області \~щодо зменшення розміру пенсії [PERSON] станом на 06.03.2020 з 3450,98 грн. на 3102,84 грн., станом на \~01.04.2021 з 4208,14 грн. на 3779,20 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити обчислення розміру пенсії [PERSON] у попередньому розмірі, який станом на 06.03.2020 зменшився з 3450,98 грн. на 3102,84 грн., станом на 01.04.2021 зменшився з 4208,14 грн. на 3779,20 грн. та здійснити виплату донарахованих сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Від [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить вирішити питання щодо частини позовних вимог щодо зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати з 1,67156 до 1,52457 та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 1,67156, а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Відповідно до відзиву на заяву про ухвалення додаткового рішення, ГУ ПФУ в Полтавській області зазначає, що судом в повному обсязі розглянуто суть спору, а отже відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення. Також зазначає, що на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 Управлінням здійснено обчислення розміру пенсії [PERSON] у попередньому розмірі, який станом на 06.03.2020 становив 3450,98 грн., а станом на 01.04.2021 становив 4208,14 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. \~Оскільки постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 прийнята в порядку письмого провадження, колегія суддів розглянула справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами доказами та з урахуванням відсутності клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участю. Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази у справі, дійшла висновку про часткове задоволення [PERSON] , з урахуванням наступного. Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення. В поданій заяві про ухвалення додаткового судового рішення [PERSON] зазначає, що при винесенні постанови Другим апеляційним адміністративним судом залишились не розглянутими вимоги по зменшенню йому індивідуального коефіцієнта заробітної плати з 1,67156 до 1, 52457 та щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням коефіцієнта заробітної плати 1,67156. Колегія суддів зазначає, що додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. Разом із тим, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Водночас, додаткове рішення може бути ухвалене на підставі лише тих доказів, які досліджувалися під час судового розгляду справи і лише за тими обставинами, які були предметом встановлення та оцінки судом. Додаткова постанова не може виходити за межі спірних правовідносин, встановлювати нові юридичні факти та вирішувати питання, які не входили до предмета спору. Так, звертаючи до суду першої інстанції з позовом, [PERSON] просив, зокрема визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо зменшення його пенсії на 428,94 грн., зменшення індивідуального коефіцієнта заробітної плати з 1,67156 до 1,52457 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії. Колегія суддів зазначає, що з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, судом апеляційної інстанції в постанові від 26.10.2022 надана належна оцінка вказаній вимозі та прийнято рішення, яким з метою захисту порушеного права позивача вирішено частково задовольнити вимогу [PERSON] та визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо зменшення розміру пенсії [PERSON] \~та зобов`язання відповідача здійснити обчислення розміру пенсії [PERSON] у попередньому розмірі, який станом на 06.03.2020 зменшився з 3450,98 грн. на 3102,84 грн., з 01.04.2021 з 4208,14 грн. на 3779,20 грн. та здійснити виплату донарахованих сум. Отже, доводи [PERSON] в наданій заяві щодо, на його думку, не розглянутих позовних вимог, не свідчать про їх існування та необхідності ухвалення судом додаткового судового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позовних вимог немайного характеру не застосовується. Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 13.08.2020 по справі № 440/3005/19, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 20-11148372/с від 20.08.2021. Поряд з тим, за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1362 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.2414191088.1 від 13.01.2022. Оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 питання щодо розподілу судових витрат не вирішено, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення заяви позивача про прийняття додаткового судового рішення у справі в частині відшкодування на користь позивача суми підтверджених судових витрат у загальному розмірі 2270,00 грн.

Результат розгляду: partial