Рішення адміністративного суду від 2023-07-11 00:00:00+03

Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до [PERSON] ( [PERSON] ), в якому просять затримати громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , та помістити його до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, терміном на шість місяців, допустити негайне виконання рішення суду. Свої вимоги мотивують тим, що 10.07.2023 року до УДМС у Запорізькій області звернувся громадянин Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , з питання подальшого його перебування на території України. Під час здійснення перевірки щодо законності перебування в Україні громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] було встановлено, що 21.07.2017 Новобаварським районним відділом у місті Харкові ГУДМС в Харківській області, за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] , було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, із зобов`язанням його покинути територію України у термін до 31.07.2017 року. Рішення Новобаварського районного відділом у місті Харкові ГУДМС в Харківській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] не оскаржувалось. На теперішній час рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] не виконане, тобто громадянин [PERSON] ( [PERSON] ), територію України у визначений у рішенні строк не залишив. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач, в присутності перекладача, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, оскільки бажає, щоб його видворили з України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 10.07.2023 року до УДМС у Запорізькій області звернувся громадянин Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , з питання подальшого його перебування на території України. Під час здійснення перевірки щодо законності перебування в Україні громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] було встановлено, що 21.07.2017 Новобаварським районним відділом у місті Харкові ГУДМС в Харківській області, за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] , було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, із зобов`язанням його покинути територію України у термін до 31.07.2017 року. Рішення Новобаварського районного відділом у місті Харкові ГУДМС в Харківській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] не оскаржувалось. На теперішній час рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] не виконане, тобто громадянин [PERSON] ( [PERSON] ), територію України у визначений у рішенні строк не залишив. З пояснень громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), прибув в Україну в 2009 році потягом із рф по паспорту громадянина Азербайджану який він втратив у 2009 році перебуваючи на території України, заходів щодо отримання нового паспортного документа або документа, який дає право на виїзд не здійснював. Дозволений строк перебування на території України у громадянина громадянина Республіки Азербайджан [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] закінчився 31.07.2017 році, з 01.08.2017 громадянин [PERSON] перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні. Впродовж строку тимчасового перебування на території України, [PERSON] за межі України не виїжджав, до ДМС з питання легалізації свого проживання в Україні, продовження строку перебування на території країни не звертався. Законні підстави для подальшого перебування в Україні у іноземця відсутні. Громадянин [PERSON] не має паспортного документа, або документа, який дає право на виїзд з України, відсутні документи на проживання в Україні. Відповідно до вимог частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні адміністративні справи щодо затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України. Частиною першою статті 289 КАСУ передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилитиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; Пунктом 3 частини 5 статті 46 КАСУ передбачено, що іноземці чи особи без громадянства, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства. Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 року № 3773-VI (далі Закон №3773-VI). Відповідно до частини 5 статті 26 Закону№3773-VI, Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення. Рішення Новобаварського районного відділом у місті Харкові ГУДМС в Харківській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] відповідно до частини 4 статті 26 Закону № 3773-VI не оскаржувалось. На теперішній час рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] не виконане, тобто громадянин [PERSON] ( [PERSON] ), територію України у визначений у рішенні строк не залишив. Приписами статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закону №3773-VI) передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України. Відповідно до частини 3 статті 30 Закону№3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Враховуючи, вище викладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно до п.3 ч.2 ст.371 КАСУ суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted