Рішення адміністративного суду від 2022-02-16 00:00:00+02

01.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), просило визнати протиправними та скасувати: постанову державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 05.04.2019 у виконавчому провадженні №55729703, постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.04.2019 у виконавчому проваджені №58820349. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року позов задоволено. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.02.2018, якою вирішувалося питання стягнення виконавчого збору норма статті 27 Закону № 1404-VІІІ визначала правила стягнення виконавчого збору, за якими виконавчий збір мав вираховуватись із розрахунку 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Суд першої інстанції вказав, що у даному випадку підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника сум коштів є здійснення державним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. Суд першої інстанції зазначив, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з затвердженням судом мирової угоди, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору, у разі якщо умови мирової угоди не виконуватимуться і виконання судового рішення буде знову проводитися в примусовому порядку, або ж стягнення його без реального виконання рішення суду. Суд першої інстанції дійшов висновку, що винесення державним виконавцем безпосередньо постанови про стягнення виконавчого збору 05.04.2019 не впливає на те, яким чином має обчислюватися виконавчий збір, оскільки такий вже визначений на момент відкриття ВП №55729703, а тому підстав для застосування положень Закону статті 27, які діяли у період після 28.08.2018, за яких виконавчий збір становив 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, немає. Також суд першої інстанції вказав, що оскільки виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчими документами, відсутні підстави для стягнення виконавчого збору з Товариства і, відповідно, відкриття виконавчого провадження з виконання такого рішення органу державної виконавчої служби. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року та відмовити в задоволені позову. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що у ході виконання виконавчих проваджень 58822045 та 58820349 державним виконавцем вживались усі необхідні заходи для фактичного виконання рішення суду. Скаржник вказує, що самостійне виконання рішення відповідно до мирової угоди, затвердженої господарським судом Тернопільської області згідно з ухвалою №921/757/16-г/17 від 10.08.2018 не відбулось, оскільки згідно графіку погашення заборгованості боржник рішення суду не виконував. Зазначає, що несплата виконавчого збору завдасть збитків Державі, тоді як боржник про самостійне виконання рішення державного виконавця не повідомляв. Скаржник вказує, що суд першої інстанції до кінця не дослідив всіх вимог та умов для стягнення виконавчого збору та не взяв до уваги пояснення представника відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, з врахуванням статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що відповідно до частини 2 статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до положень статтей 229, 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання. Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає. З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Господарський суд Тернопільської області 25.10.2017 видав наказ про примусове виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» на користь ТОВ «Борен-А» \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2 240 887,00 грн заборгованості, 3 944 455,04 грн інфляційних втрат та 449 122,98 грн 3 % річних. На підставі цього наказу та заяви стягувача 07.02.2018 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55729703 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопіль-Мостобуд» на користь ТОВ «Борен-А» 2 240 887,00 грн заборгованості, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~3 944 455,04 грн інфляційних втрат та 449 122,98 грн 3 % річних. Пунктом 3 постанови визначено стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 663 446,50 грн (а.с.9). В межах цього виконавчого провадження державним виконавцем направлялися запити для розшуку майна зареєстрованого за боржником, виносилася постанова про арешт коштів боржника від 07.02.2018, постанова про розшук майна боржника від 09.02.2018, про арешт коштів боржника від 26.06.2018, постанова про розшук майна боржника від 26.06.2018, постанова про залучення працівників органів внутрішніх справ від 04.07.2018, постанова про припинення розшуку майна боржника від 04.10.2018, здійснювалися виклики державним виконавцем боржника та стягувача, направлялися вимоги державного виконавця боржнику, доручення про перевірку інформації та вчинення виконавчих дій (а.с.11-34). 25.10.2018 державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» та у зв`язку з тим, що 10.08.2018 Господарським судом Тернопільської області винесена ухвала про затвердження мирової угоди. Зазначено про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення. Щодо виконавчого збору, то така постанова жодних приписів не містила. 13.11.2018 державним виконавцем Тернопільського МВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №55729703 на підставі постанови про перевірку від 12.11.2018 та заяви стягувача,

Результат розгляду: denied