Рішення адміністративного суду від 2022-02-21 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке викладене в листі від 14.04.2021 №2200-0304-8/20443 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах [PERSON] . 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.11.2020 тобто з дати звернення до Управління та зарахувати [PERSON] до пільгового стажу періоди роботи трактористом-машиністом: з 01.07.1981 по 30.11.1982 в колгоспі "Прапор комунізму"; з 01.01.1985 по 12.07.2003 в СТК "Нива"; з 12.07.2006 по 10.05.2007 в СТОВ "Гарант"; з 01.12.2010 по 07.11.2011 в СТОВ "Гарант"; з 12.03.2012 по 29.10.2012 в СТОВ "Гарант"; з 11.04.2013 по 26.11.2013 в СТОВ "Гарант"; з 16.06.2014 по 03.11.2016 в СТОВ "Гарант"; з 01.04.2017 по 01.11.2017 в СТОВ "Гарант"; з 03.04.2018 по 01.11.2018 в СТОВ "Гарант"; з 26.03.2019 по 16.10.2019 в СТОВ "Гарант". Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №2185/03-16 від 01.04.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати [PERSON] до пільгового стажу періоди роботи трактористом-машиністом періоди: з 01.07.1981 по 30.11.1982 в колгоспі "Прапор комунізму"; з 01.01.1985 по 12.07.2003 в СТК "Нива"; з 12.07.2006 по 10.05.2007 в СТОВ "Гарант"; з 01.12.2010 по 07.11.2011 в СТОВ "Гарант". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування та виплачувати [PERSON] пенсію за віком на пільгових умовах з 15.02.2021 року. У задоволенні інших вимог - відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що [PERSON] 18.11.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за нормами п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та підтверджуючими документами. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.12.2020 №222550007050 відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 18.11.2020 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тривалість пільгового стажу становить 5 років 2 місяці 20 днів, страхового стажу - 31 рік 10 місяців 17 днів. Листом відповідача від 18.02.2021 №2200-0304-8/9627 позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії. [PERSON] 15.02.2021 та 22.03.2021 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.04.2021 №2185/03-16 відмовлено [PERSON] у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно заяви від 22.03.2021 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи 20 років, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тривалість пільгового стажу становить 5 років 2 місяці 20 днів, страхового стажу - 31 рік 10 місяців 17 днів. Листом відповідача від 14.04.2021 №2200-0304-8/20443 позивача повідомлено, що робота на посаді тракториста-машиніста в період з 23.04.1992 по 12.07.2003 первинними документами не підтверджується. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правом пільгового пенсійного забезпечення користуються трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до пункту "в" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Спірні правовідносини у цій справі виникли щодо встановлення факту роботи позивача за професією тракториста-машиніста, який дає право позивачу на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Оцінюючи спірні правовідносини апеляційний суд виходить із такого. Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Аналогічне положення міститься у статті 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» відповідно до якої основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На виконання названої норми Закону № 1788-XII Кабінет Міністрів України своєю постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637). У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи. Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Міністерство соціального забезпечення України своїм роз`ясненням № 7 від 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» роз`яснено, що відповідно до статті 13 (пункт «в») Закону України «Про пенсійне забезпечення» правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства. Згідно даного роз`яснення до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Однак відсутність такого посвідчення не може позбавляти права на пенсію, якщо документами підтверджується робота трактористом-машиністом. При зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення. Стаж зазначеної роботи визначається комісією в складі керівника господарства, працівника по кадрах, головного бухгалтера і представника профспілкового комітету на підставі відповідних документів. Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.04.2020 по справі №648/1613/17 (касаційне провадження №К/9901/38522/18). З матеріалів справи встановлено, що стаж позивача підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] від 08.04.1989, архівними довідками, а тому не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів роботи трактористом-машиністом з 01.07.1981 по 30.11.1982 в колгоспі "Прапор комунізму"; з 01.01.1985 по 12.07.2003 в СТК "Нива"; з 12.07.2006 по 10.05.2007 в СТОВ "Гарант"; з 01.12.2010 по 07.11.2011 в СТОВ "Гарант" є протиправним. Стосовно періодів роботи позивача з 12.03.2012 по 29.10.2012; з 11.04.2013 по 26.11.2013; з 16.06.2014 по 03.11.2016; з 01.04.2017 по 01.11.2017; з 03.04.2018 по 01.11.2018; з 26.03.2019 по 16.10.2019 суд першої інстанції вірно зазначив, що вони зараховані відповідачем у розрахунок пільгового стажу. З огляду на наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 2185/03-16 від 01.04.2021 про відмову позивачеві в призначенні пенсії за віком є протиправним, а тому, порушені права позивача мають бути відновлені саме з дня подання позивачем повторної заяви про призначення пенсії - 15.02.2021. Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Узагальнюючи, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied