Рішення адміністративного суду від 2023-01-17 00:00:00+02

01.11.2022р. [PERSON] звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Одеської РДА, в якому просила суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати їй щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022р. у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити їй разову грошову допомогу до 5 травня за 2022р. у розмірі 9670 грн. з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року провадження у справі №420/15604/22 за позовом [PERSON] зупинено - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №580/2869/22, що розглядається Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, [PERSON] 05.12.2022р. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022р. та направити дану справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті. Зокрема, позивач звернула увагу на те, що судом 1-ї інстанції не враховано, що касаційний перегляд зазначеної вище справи здійснюється колегією у складі 3 (трьох) суддів, а не палатою Верховного Суду (відповідно до вимог ст.346 КАС України), у зв`язку з чим, суд дійшов помилкового висновку про необхідність зупинення провадження в справі. Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження. 20.12.2022р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Згідно з ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходь висновку про наявність підстав для її часткового задоволення. Статтею 236 КАС України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі \~\~та випадки, коли саме суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі. Перелік таких підстав є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Як передбачено п.5 ч.2 ст.236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції. Так, оскаржуваною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022р. провадження у справі зупинено саме на підставі п.5 ч.2 ст.236 КАС України, виходячи з подібності правовідносин у справі №580/2869/22. За визначенням, наведеним у ч.1 ст.4 КАС України, типовими адміністративними справами є справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (або ж його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, врегульованих одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги. Між тим, колегія суддів зауважує, що положення КАС України не містять визначення поняття подібних правовідносин. Водночас, Верховним Судом у своїх постановах від 13.02.2019р. у справі №802/3999/15-а та від 03.07.2019р. у справі № 826/27404/15 викладена правова позиція щодо тлумачення вказаного терміну. Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета відповідного правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни певних правовідносин). Аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд вправі зупинити провадження у справі, як з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою чи Великою Палатою Верховного Суду. Тобто, можливість зупинення у провадження у справі на підставі п.5 ч.2 ст.236 КАС України пов`язана не з будь-якими подібними справами (навіть, якщо такі й дійсно подібні), а обумовлюється їх обов`язковим розглядом у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Це, у свою чергу, виключає необґрунтоване зупинення судами провадження в справах виходячи лише з однієї з наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи, яких може бути безліч. Зупиняючи провадження у справі, Одеський окружний адміністративний суд, в даному випадку, безпідставно не взяв до уваги той факт, що адміністративна справа №580/2869/22 не переглядається у Верховному Суді саме палатою, об`єднаною палатою чи Великою Палатою Верховного Суду. Відтак, за таких обставин, судом першої інстанції було зупинено провадження у справі з підстав подібності обставин даної справи до обставин у справі №580/2869/22, що перебуває на розгляді Верховного Суду, т.б. з неправильним застосуванням норм п.5 ч.2 ст.236 КАС України. До того ж, також слід зазначити й про те, що аналогічна правова позиція з цього спірного питання була відображена у постанові Верховного Суду від 24.09.2021р. у справі №640/25013/19, від 10.11.2021р. у справі №160/6785/20, яка у відповідності до положень ч.5 ст.242 КАС України має бути врахована судом апеляційної інстанції. Колегія суддів також вважає за доцільне наголосити й на тому, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях вказував на необхідність дотримання судами держав-учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами упродовж розумного строку. Практика Європейського суду з прав людини з цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких є: складність певної справи, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо. Не вдаючись до детального аналізу практики Європейського суду з прав людини з питання, що розглядається, судова колегія звертає увагу, що реалізація завдання адміністративного судочинства та ефективне поновлення порушеного права неможливе без дотримання судом встановлених законом строків розгляду та вирішення справи. Вимога ж стосовно дотримання строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав. Отже, невиправдане зупинення провадження в адміністративній справі є неприпустимим та не відповідає завданням адміністративного судочинства. За правилами ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених обставин, оцінивши доводи \~та вимоги апеляційної скарги [PERSON] , судова колегія доходить висновку про помилковість застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що є належною і достатньою підставою для скасування судового рішення. У відповідності до ч.3 ст.312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. З вказаних норм КАС України вбачається, що суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, скасовуючи ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі, одночасно передає справу для продовження її розгляду. Однак, судовою колегією з матеріалів справи встановлено, що ще в грудні 2022р. Одеський окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 08.12.2022р. провадження у справі №420/15604/22 - самостійно поновив. А в подальшому, т.б. 13.12.2022р. Одеським окружним адміністративним судом взагалі було ухвалено рішення по даній справі - про відмову у задоволенні адміністративного позову [PERSON] . Отже, за вказаних обставин, судова колегія вважає, що на цей час будь-які підстави для направлення даної справи для продовження її розгляду до суду 1-ї інстанції - відсутні. Слід зазначити, що такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постанові від 30.09.2022р. у справі №200/13243/19-а.

Результат розгляду: partial