Рішення адміністративного суду від 2023-01-10 00:00:00+02

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.04.2019 №1136831/39198396, №1136832/39198396 та №1136833/39198396; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" від 18.02.2019 №2, від 22.02.2019 №3 та від 28.02.2019 №4 датою їх фактичного надходження на реєстрацію. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гриві 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві - органу, яким винесено оскаржувані у цьому провадженні рішення. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві залишена без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 - залишено без змін. Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.02.2021 вирішено: стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" (код ЄДРПОУ - 39198396, адреса: 01042, м. Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 4/6, корпус А) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ - 43141267, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19); стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" (код ЄДРПОУ - 39198396, адреса: 01042, м. Київ, вулиця Патріса Лумумби, будинок 4/6, корпус А) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 43005393, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8). 07.09.2021 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2021 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Також, 07.09.2021 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.02.2021 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 23.04.2021 у справі було видано виконавчі листи. Ухвалою 30.09.2021 замінено боржника за виконавчим листом у справі №640/9360/19 від 23.04.2021 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5763,00 грн з Головного управління ДПС у м. Києві на Головне управління ДПС у місті Києві (відокремлений структурний підрозділ). В подальшому від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення, в якій позивач, просить: - встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 в адміністративній справі №640/9360/19; - зобов`язати суб`єкта владних повноважень - Державну податкову службу України, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 в адміністративній справі №640/9360/19, зокрема щодо реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» від 18.02.2019 №2 датою її фактичного надходження на реєстрацію; реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» від 22.02.2019 №3 датою її фактичного надходження на реєстрацію; реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» від 28.02.2019 №4 датою їх фактичного надходження на реєстрацію. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2022 у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Феррум-Імпекс» про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду - відмовлено. Не погоджуючись з такою ухвалою, представником позивач подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення Окружного адміністративного суду від 24.09.2020 у справі № 640/9360/19. Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідачем рішення суду не виконано, інші можливості для примусового виконання рішення суду позивач вичерпав. Згідно ч. 2 ст. 312 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частини 2 та 3статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Питання судового контролю за виконанням судових рішень регульовано статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначено ст. 382 КАС України, за приписами частини першої та другої якої суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу. Отже, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - Відповідачем у справі, може встановити суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанції, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу. Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення, є правовим наслідком судового рішення. При цьому, зазначена норма не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього. Вказана позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.05.2020 р. у справі № 800/320/17. Колегія суддів зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-Позивача. З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Правовою підставою для зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. Слід зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами. Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення. В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи. Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 р. зазначив, що право на судовий захист, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, що остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Одним з механізмів, спрямованих на забезпечення ефективності судового рішення, тобто на його виконання, є судовий контроль. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), № 1811/06, від 19 лютого 2009 року). Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що невиконанням рішення суду, яке набуло законної сили, підривається як авторитет судової гілки влади, так і авторитет демократичної держави в цілому. Рішення суду, яке набуло законної сили - має бути виконане. Виконання рішення суду забезпечує довіру суспільства до суду, оскільки довіра людини до суду формується не тільки через призму справедливого судового рішення, а й зокрема через виконання цього рішення. Невиконання рішення суду формує недовіру людини до суду, що недопустимо в демократичній державі. Водночас, суб`єкт владних повноважень, який є стороною у справі, має бути зразком для громадськості щодо належного виконання рішення суду, не чекаючи при цьому примусового виконання такого рішення суду або встановлення судового контролю щодо виконання рішення суду. У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2021 залишено без змін, тобто яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррум-Імпекс" від 18.02.2019 №2, від 22.02.2019 №3 та від 28.02.2019 №4 датою їх фактичного надходження на реєстрацію. З огляду на вказане, Державна податкова служба України з дня набрання судовим рішенням законної сили, зобов`язана була виконати таке рішення суду. Європейський суд з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. Проте, з часу набрання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 в адміністративній справі № 640/9360/19 законної сили Державною податковою службою України рішення суду не виконано з огляду на надані позивачем докази, зокрема, роздруківки ЄРПН позивача з Кабінету платника податків (електронний доказ, який отриманий з веб-сайту ДПС https://cabinet.tax.gov.ua/iogin Кабінету платника податків), з якої вбачається, що боржник не зареєстрував податкові накладні №№2, 3, 4, а поточний їх стан "ЗУПИНЕНА" (щодо кожної). Таким чином, докази виконання Відповідачем - Державною податковою службою України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.09.2020 у справі № 640/9360/19, ані станом на час звернення Позивача із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, ані на час розгляду вказаної заяви в суді апеляційної інстанції, в матеріалах справи відсутні. З наведеного однозначно випливає, що боржник не виконав і не виконує рішення суду, а заходи примусового виконання рішення не мали жодного результату. А тому є підстава стверджувати, що єдиним способом змусити боржника виконати рішення суду, є встановлення судового контролю над його виконанням. За таких обставин оскаржувана ухвала є протиправною та підлягає скасуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Отже, приписами вказаної норми КАС України право на зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення надано суду, який ухвалив судове рішення, тобто суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутня можливість розглянути клопотання позивача, зокрема, про встановлення строку для подання звіту щодо виконання судового рішення та ухвалити відповідне судове рішення. Згідно з приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Враховуючи все викладене в сукупності, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції, внаслідок порушення норм процесуального права, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Результат розгляду: partial