Рішення адміністративного суду від 2022-08-01 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати. \~ \~ \~ \~На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 29.06.2022 року близько 09.40 години він рухався по автодорозі Т-04-12 с. Куліші на автобусі «Рута 20» державний номер [NUMBER] , де його без будь-яких підстав зупинив поліцейський попросив в нього права та без будь-яких підстав почав складати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та виписав штраф у розмірі 170 грн., звинувативши його в тому, що він порушив здійснення пасажирських перевезень за встановленим маршрутом руху транспортного засобу загального користування без будь-яких посилань на ПДР України. Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності незаконним та не обґрунтованим, оскільки відповідачем було порушено вимоги закону та не зазначено, які вимоги ПДР України він порушив, тому просить скасувати постанову Ухвалою суду від 13.07.2022 року вказану позовну заяву прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином, відзиву та заперечень проти позову не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.06.2022 року відповідачем була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в не автоматичному режимі серії БАБ № 776189 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 17). Відповідно до вказаної постанови, [PERSON] 29.06.2022 року о 09.40 годині, керуючи транспортним засобом «Рута» реєстраційний номер [NUMBER] , що належить ТОВ «Юнік», на автодорозі Т04-12 на комерційній основі в режимі таксо-мотор, перевозив пасажирів в кількості більш ніж передбачено технічними характеристиками транспортного засобу. Відповідно до ст. 19 Конституції України,\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України,\~\~розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частин 1, 2\~ст. 77 КАС України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.\~В адміністративних справах про протиправність рішень, дій\~чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 КУпАП, передбачена відповідальність за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Судом встановлено, що твердження позивача про те, що він не порушував ПДР України, відповідають дійсності. Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на спростування наведених в позові аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення. Згідно ст. 251 КУпАП,\~доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному\~законом\~порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно п.\~3\~ч.\~3\~ст.\~286\~КАС України,\~за наслідками\~розгляду справи\~з приводу\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності суб`єктів\~владних повноважень\~у справах\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності місцевий\~загальний суд\~як адміністративний\~має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Оскільки позивач не наполягав на стягненні з відповідача за судового збору, сплаченого ним за подання даного позову, суд вважає за можливе не стягувати судові витрати з відповідача.

Результат розгляду: granted