Рішення адміністративного суду від 2023-07-12 00:00:00+03

[PERSON] 11.04.2023 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в якому просить скасувати постанову серія ЕАС № 6776774 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського області від 29 травня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції [PERSON] подав апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим. Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача Дутчак Т.Г. в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС № 6776774 від 03 квітня 2023 року вбачається, що 03 квітня 2023 року о 20 годині 19 хвилин у місті Івано-Франківську по вулиці Галицька, 169, водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який був тимчасово ввезений на територію України та щодо якого було встановлено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: перевищено строки його тимчасового ввезення на територію України, чим порушив ст. 481 Митного кодексу України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн (а.с. 11). [PERSON] має посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 31 серпня 2023 року (а.с.12). Згідно паспорта громадянина-нерезидента, позивач виїжджав 10 грудня 2021 року, 09 березня 2022 року, 30 серпня 2022 року, 03 жовтня 2022 року (а.с. 13-14). Відповідно до копії технічного паспорта, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований у Королівстві Нідерландів, свідоцтво про реєстрацію видано уповноваженим органом від 02 березня 2016 року та власником якого зазначений AIjanabi AS (а.с. 15). Адвокат Дутчак Т.Г. звертався з адвокатським запитом до начальника Івано-Франківської митниці з приводу надання інформації щодо ввезення та вивезення [PERSON] транспортного засобу марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер 61-DX-JF, на митну територію України в період з 18 грудня 2021 року по даний час, а також про надання копій відповідних декларацій, на підставі яких здійснювалося ввезення Насером даного транспортного засобу на територію України (а.с.16, 28). На даний запит адвокату Дутчаку Т.Г. була дана відповідь про те, що за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, автомобіль марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ввезений на митну територію України 18 грудня 2021 року у митному режимі тимчасового ввезення до 1 року громадянином Саваеі [PERSON] через пункт пропуску «Гоптівка-Нехотєєвка» Харківської митниці. 09 березня 2022 року зазначений транспортний засіб вивезений громадянином Саваеі [PERSON] через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці та 03 жовтня 2022 року ввезений у митному режимі тимчасового ввезення до 1 року цим же громадянином також через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці. У Івано-Франківської митниці відсутні документи про переміщення через митний кордон України автомобіля марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , оскільки такі переміщення здійснювалися у зоні дії інших митниць (а.с. 29). Як вбачається з відповіді Чернівецької митниці Державної митної служби України, за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ввезений 03 жовтня 2022 року на митну територію України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Порубне-Сірет» громадянином Саваеі [PERSON] для особистого користування ввезений в режимі тимчасового ввезення до 1року. Митна декларація щодо декларування транспортного засобу під час його ввезення на митну територію України в справах митниці відсутні, оскільки його переміщення здійснювалося у спрощеному порядку з використання смуги руху «зелений коридор» (а.с. 48). Згідно відповіді Івано-Франківської митниці Державної митної служби України, за даними Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, транспортний засіб марки «BMW», 2000 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , ввезений на митну територію України через пунктпропуску «Порубне-Сірет`Чернівецької митниці 03 жовтня 2022 року у митному режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування громадянином Саваеі [PERSON] (а.с. 49). Вважаючи вказану постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи заявлені позивачем позовні вимоги та суть спору не встановлено підстав для задоволення позову. Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Так, згідно зі статтею 16 Закону №3353-XII, водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту. Частиною 3 статті 31 Закону №3353-XII встановлено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи (частина 5 статті 31 Закону №3353-XII). Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю. Відповідно до частини 8 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Згідно із статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно із статтею 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису. Пунктом 10 частини 1 статті 35 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Згідно частин 1, 2 статті 222 КУпАП, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься частина 8 статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted