Рішення адміністративного суду від 2022-09-21 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивач), звернулась до суду з позовом, в якому просила: - визнати протиправною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. про закінчення виконавчого провадження №66635170 від 01.10.2021 та скасувати її; - зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у задоволенні позову відмовлено. Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що у державного виконавця на примусовому виконанні перебувало рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 по справі № 480/6738/20, яким також зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Проте, Міністерство оборони України відмовило [PERSON] у призначенні ОДГ, що свідчить про не виконання судового рішення в повному обсязі та як наслідок відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження. З урахуванням наведеного, відповідачем передчасно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відсутності повноважень у державного виконавця у наданні оцінки рішенню суб`єкта владних повноважень, оскільки саме у такий спосіб, виконавець може пересвідчитись у тому, чи виконано судове рішення належним чином, чи ні. Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець А.Т., Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідачі), Міністерство оборони України (далі третя особа) не надали відзиви на апеляційну скаргу. Сторонами по справі не подані клопотання про розгляд справи за їх участі, в зв`язку з чим відповідно до ч. 1 ст. 308, п.1 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 по справі № 480/6738/20, яке, за наслідками апеляційного перегляду, набрало законної сили 14.06.2021, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо не розгляду заяви [PERSON] про призначення і виплату різниці одноразової грошової допомоги у зв`язку з новим висновком ЦВЛК ЗСУ №3212 про пов`язаність загибелі її сина з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву [PERSON] та додані документи та прийняти рішення щодо призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015. 03.08.2021 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 480/6738/20, на підставі якого 30.08.2021 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 66635170 (а.с. 53-85). 20.09.2021 Міністерство оборони України подало відповідачу заяву про закінчення виконавчого провадження із доданими документами, що підтверджують виконання судового рішення, а саме витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.09.2021 № 139, яким [PERSON] \~відмовлено у призначенні ОДГ (а.с. 59). Постановою від 01.10.2021 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України \~закінчено виконавче провадження № 66635170, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 4-5). Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернулась за захистом своїх прав до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення, яке перебувало на примусовому виконанні боржником виконано у повному обсязі, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження"прийнята правомірно. Колегія суддів погоджується із висновкамт суду першої інстанції з огляду на наступне. Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ). Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно приписів ст.3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; Відповідно до ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У свою чергу, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Стаття 40 Закону № 1404-ІІІ визначає наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа. Відповідно до ч. 1 цієї \~статті у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанову про закінчення виконавчого провадження № 66635170 винесено на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду. Підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувала заява Міністерства оборони України від 30.08.2021 та витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.09.2021 року № 139. Так, судовим рішенням у справі № 480/6738/20, зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву [PERSON] та додані документи та прийняти рішення щодо призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб на підставі нового висновку ЦВЛК ЗСУ №3212 від 15.11.2019 про пов`язаність смерті [PERSON] з виконанням обов`язків військової служби з урахуванням раніше виплаченої одноразової грошової допомоги у розмірі 500-кратних прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на дату загибелі - 18.10.2015. На виконання судового рішення, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянула заяву позивача та прийняла рішення про відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги, про що свідчить витяг з протоколу засідання комісії від 09.09.2021 № 139, затвердженого Міністром оборони України 13.09.2021. Отже, боржником (Міністерством оборони України) у виконавчому провадженні № 66635170 виконано рішення Сумського окружного адміністративного суду від \~28.01.2021 по справі № 480/6738/20 в повному обсязі. З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що державний виконавець, зважаючи на наданий Міністерством оборони України витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 09.09.2021 № 139, враховуючи зміст резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від \~28.01.2021 по справі № 480/6738/20, правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження. Доводи апелянта про те, що прийняте боржником рішення про відмову у призначенні [PERSON] одноразової грошової допомоги не є виконанням рішення суду від 28.01.2021, \~колегія суддів вважає помилковими. Так за змістом судового рішення, що перебувало на \~примусовому виконанні встановлено, що за заявою [PERSON] про призначення одноразової грошової допомоги Міністерством оборони України не було прийнято жодного рішення, в зв`язку з чим суд зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивачки. Судовим рішенням від 28.01.21 не було зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення на користь [PERSON] , а лише зазначалось про необхідність прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з дотриманням Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. При цьому, колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений права на оскарження в судовому порядку прийнятого Міністерством оборони України рішення від 09.09.2021. Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що боржник виконав судове рішення, надав відповідні докази, а тому державний виконавець правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied