Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради Кіровоградської області (далі УПСЗН Олександрійської міської ради), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі УПСЗН Олександрійської РДА) щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язати УПСЗН Олександрійської РДА нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням його прав щодо отримання недоплаченої грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік. Ухвалою суду першої інстанції від 08.11.2021 року відкрите провадження у справі із зазначенням відповідача УПСЗН Олександрійської міської ради, ухвалою суду від 04.01.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання УПСЗН Олександрійської РДА щодо здійснення заміни відповідача УПСЗН Олександрійської РДА на належного - УПСЗН Олександрійської міської ради. У відзиві на позов відповідач УПСЗН Олександрійської РДА зазначає про безпідставність заявлених позивачем вимог та просить в позові відмовити, оскільки нарахування та виплата грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у сумі 1491 грн. здійснена УПСЗН Олександрійської міської ради, а УПСЗН Олександрійської РДА є неналежним відповідачем по справі. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії УПСЗН Олександрійської РДА щодо відмови в перерахунку щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, та зобов`язано УПСЗН Олександрійської РДА здійснити [PERSON] як учаснику бойових дій виплату допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду через порушення судом норм процесуального права, та відмовити в задоволенні позову, оскільки виплата допомоги здійснена УПСЗН Олександрійської міської ради, а не УПСЗН Олександрійської РДА. Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надійшов. Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги згідно ст.308 КАС України, колегія суддів керується приписами статті 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Під час ухвалення судового рішення у даній справі суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, які викладені в судових рішеннях по зразковій справі №440/2722/20. Суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що [PERSON] має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 30.03.2015 року. У 2021 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснювалась позивачу УПСЗН Олександрійської міської ради з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 у розмірі 1491,00 грн., такі дії відповідача оскаржені позивачем в судовому порядку. Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, які врегульовані приписами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10. 1993 р. № 3551-XII (далі Закону №3551). Пільги учасникам бойових дій встановлені ст. 12 вказаного Закону №3551, відповідно до частини 5 якої (в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV «Про внесення змін до Закону №3551») щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Як визначено ст. 17 Закону №3551, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Підпунктом "б" пп. 1 п. 20 розд. II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності 01 січня 2008 року) ч. 5 ст. 12 Закону №3551 викладено у новій редакції, за змістом якої разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 вказані зміни визнані неконституційними. Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення ст. 12 Закону №3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Поряд із цим, законодавцем правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 року також врегульовані п. 26 розділу VI Бюджетного кодексу України. Згідно із пп. 5 п. 63 розд. І Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розд. VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України доповнено п. 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551 застосовуються у порядку та розмірах, установлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Тобто, КМ України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня. На реалізацію приписів цієї норми закону, КМ України кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови, зокрема, 08.04.2021 року прийнято постанову №325 "Деякі питання виплати у 2021 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про жертви нацистських переслідувань" та Законом №3551, де передбачено, що учасникам бойових дій у 2021 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом №3551, проводиться у розмірі 1491,00 грн. Водночас, Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020р. № 3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п. 26 розд. VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Конституційний Суд України у п. 2.2 мотивувальної частини вказаного рішення, посилаючись на положення свого рішення від 22.05.2008 №10-рп/2008, дійшов висновку про те, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Відповідно до ч. 2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Таким чином, з 27.02.2020 року у позивача виникло право на соціальне забезпечення у редакції Закону №3551 від 25.12.1998 за №367-ХІV, яка передбачала розмір разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі п`яти пенсій за віком, але позивачу виплачено кошти в сумі 1491,00 грн., що не відповідає приписам Закону № 3551. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги [PERSON] , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що належним відповідачем по справі є УПСЗН Олександрійської РДА, яка протиправно не виплатила позивачу щорічну грошову допомогу до 5 травня 2021 року в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, передбаченому ст. 12 Закону №3551, та зобов`язав УПСЗН Олександрійської РДА здійснити позивачу виплату вищезазначеної допомоги у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми. Судом першої інстанції не взято до уваги, що УПСЗН Олександрійської РДА не здійснювало виплату позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня в 2021 році, грошова допомога до 5 травня виплачена позивачу УПСЗН Олександрійської міської ради у розмірі 1491,00 грн.(а.с.35), яке і зазначено позивачем в позовній заяві в якості відповідача по справі. Оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, це є підставою для скасування рішення, визнання протиправними дій УПСЗН Олександрійської міської ради щодо відмови [PERSON] в перерахунку щорічної грошової допомоги до 5 травня 2021 року в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та покладання на зазначеного відповідача обов`язку здійснити виплату зазначеної допомоги за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Результат розгляду: partial