Рішення адміністративного суду від 2023-03-28 00:00:00+03

[PERSON] (далі - позивачка, [PERSON] ) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - відповідач), у якому просила суд: - визнати протиправною і скасувати постанову №5.0-32 від 29.03.2021 року, винесену \~начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Богінським О.В. за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 19.03.2021 №19 \~про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 85 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. В обгрунтування позовних вимог вказала, що відповідач помилково визначив її як суб`єкта адміністративного правопорушення. Відповідно до посадової інструкції керівника відділення її обов`язки не містять повноважень представляти підприємство ТОВ «Нова пошта» у відносинах з державними органами, діяти від його імені, надавати будь-яку інформацію, документи, отримувати для виконання будь-яку вхідну кореспонденцію. Інструкцією закріплено лише право за погодженням з безпосереднім керівником представляти інтереси компанії з питань, що входять до сфери діяльності працівника, в органах державної влади, а також перед іншими підприємствами, установами, організаціями. Відділення №49 не є ані окремим господарюючим суб`єктом, як це визначено відповідачем в акті, ані структурним підрозділом. Тобто, відповідач не врахував, що [PERSON] не мала повноважень щодо виконання вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. Не погодившись з рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2022 року та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що отримання нею вимоги від відповідача не може означати погодження своїх дій із безпосереднім керівником, як зазначив суд першої інстанції. В її посадові обов`язки входить право за погодженням із безпосереднім керівником представляти інтереси компанії з питань, що входять до сфери діяльності працівника, а не сфери діяльності самого суб`єкта господарювання. Уповноваженою особою є керівник підприємства Бульба О.М.\~ Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому \~просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги [PERSON] , а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Згідно з \~ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено \~в суді апеляційної інстанції, що \~Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області прийняло наказ № 337 від 24.02.2021 року про проведення позапланових заходів державного нагляду відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг, реклами, дотриманням антитютюнового законодавства та пробірного контролю наказано організувати позапланові заходи державного нагляду \~(контролю перевірки вимог законодавства, зокрема, відносно ТОВ "Нова Пошта" (м. Харків, пр-т Московський, 256) з питань, зазначених у зверненні споживача [PERSON] від 27.01.2021 року, а саме: невиконання умов договору, відмови відшкодування збитків, що виникли у зв`язку з псуванням чи пошкодженням речі, на підставі погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (№15.3-10/2666 від 09.02.2021 року) у період з 04.03.2021 до 18.03.2021 року (а.с \~98-102). На підставі направлення на проведення перевірки № 411 \~від 24.02.2021 року посадовими \~особами Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області 15.03.2021 року керівнику відділення № 49 ТОВ "Нова Пошта" Дрєєвій В.В. вручено вимогу щодо надання пояснень та документів та встановлено строк до 10 год. 00 хв. 17.03.2021 року для надання копій реєстраційних документів, наказу про призначення керівника або довіреності на уповноважену особу, письмових пояснень по суті звернення споживача, журнал реєстрації перевірки, звернення споживача та відповіді на них, історію штрих-коду перевезення, акт претензію на відправлення (а.с. 103-105). 19.03.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення №19 відносно [PERSON] , як керівника відділення №49 ТОВ «Нова пошта» м. Харків, згідно з яким керівник відділення в визначений термін та призначений день перевірки не надала необхідних документів (їх копії) для повного всебічного розгляду звернення та проведення позапланової перевірки. Також вказано про розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 29.03.2021 року о 12 год. 00 хв. у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (а.с. 106-107). 29.03.2021 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області винесено постанову №5.0-32 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-2 КУпАП відносно [PERSON] та накладено штраф у розмірі 85 грн (а.с. 108-109). Листом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 31.03.2021 року № 5.2-057/2/4964-21 постанову № 5.0-32 \~від 29.03.2021 року направлено на адресу [PERSON] рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням, проте, вказаний лист повернуто на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області «за закінченням терміну зберігання» (а.с.110-112). Не погоджуючись з постановою № 5.0-32 \~від 29.03.2021 \~року \~ [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачки про те, що вона не є посадовою особою, а тому не є суб`єктом правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 № 1023-XII (далі - Закон №1023-XII), держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди (частина 3статті 5 Закону №1023-XII). Відповідно до вимог підпункту 2 та 13 частини 1 статті 26 Закону №1023-XII, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема, перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів; накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V(далі - Закон № 877-V). Статтею 1 Закону № 877-V визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Відповідно до частини 4 статті 4 Закону № 877-V, виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа. Частинами 8, 11, 12 статті 4 Закону № 877-V визначено, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо- та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу. Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи. Перед початком здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить запис до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу у суб`єкта господарювання). Згідно зі статтею 6 Закону № 877-V, підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи територіального органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб територіального органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом. Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). Згідно з частинами 1, 2, 5, 6 статті 7 Закону № 877-V, для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. Відповідно до статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; не створювати перешкоди органам державного нагляду (контролю) чи їх посадовим особам при здійсненні ними заходів державного нагляду (контролю), за умови що зазначені заходи здійснюються такими особами відповідно до вимог закону; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу. Відповідно до ч. 1 статті 188-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення невиконання посадовими особами, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про проведення перевірки діяльності по продажу товарів, виконанню робіт, наданню послуг громадянам-споживачам або про надання необхідних для цього матеріалів- тягне за собою накладення штрафу від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Положеннями ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Предметом спору в даній справі є правомірність винесення постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-2 КУпАП відносно керівника відділення №49 ТОВ «Нова пошта» Дрєєвої В.В. Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься посадова інструкція керівника відділення ТОВ «Нова пошта», затверджена Наказом ТОВ "Нова Пошта" № 17 від 08.02.2021 року, відповідно до якої обов`язками керівника відділення не передбачено повноважень на представлення інтересів ТОВ "НОВА ПОШТА" під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) (а.с. 55-60) . Крім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Нова Пошта", особою, яка обирається (призначається) до органу управління юридичної особи, уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи є Бульба Олександр Миколайович. Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що [PERSON] , як керівник відділення, з огляду на свої посадові (службові) обов`язки, є посадовою особою, у якої \~наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції, колегія суддів вважає помилковими. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладених на нього обов`язків щодо доказування правомірності прийнятої постанови. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що \~Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області не доведено правомірності винесення постанови \~№5.0-32 від 29.03.2021 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 188-2 КУпАП, а тому наявні підстави для її скасування Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги позивачки є суттєвими та свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинами справи та невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог шляхом скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. Стосовно розподілу витрат зі сплати судового збору, колегія суддів зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Приписами ч.6 ст.139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 березня 2020 року у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року встановлений в розмірі 2270 грн. Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви позивачкою становить 454 грн, а за подання апеляційної скарги - 681 грн. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду першої інстанції позивачка сплатила судовий збір згідно з квитанцією № 1-62К від 24.06.2021 року на суму 455 грн (надмірно сплачено 1 грн), за подання апеляційної скарги позивачка сплатила \~1488 грн \~відповідно до квитанції № 0448-0110-8362-3567 від 24.08.2022 року (надмірно сплачено 807 грн). При цьому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що порядок повернення надміру сплаченого судового збору визначається чинним законодавством та не передбачає можливості розгляду цього питання під час розподілу судових витрат. Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу, судові витрати понесені [PERSON] підлягають відшкодуванню шляхом стягнення загальної суми судового збору в розмірі 1135 грн (454 грн - за подання позову, 681 грн - за подання апеляційної скарги) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області.

Результат розгляду: granted