Рішення адміністративного суду від 2023-05-23 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 6296259 від 18.12.2022 та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 27 березня 2023 року позов задоволено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що правомірність оскаржуваної постанови доведена відповідачем, проте суд необґрунтовано не взяв до уваги докази, надані останнім. \~ Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Інспектором взводу № 3 роти № 1 батальйону № 1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шварцманом-Шварц Вадимом Олеговичем 18 грудня 2022 року винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6296259, згідно з якою до [PERSON] \~застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, керування транспортним засобом RENAULT-KANGOO, державний номер [NUMBER] , без наявності при собі посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушено п. 2.1 ПДР України. Не погодившись з вказаною постановою, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачем не доведено належними доказами порушення ПДР України. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В даній справі позивач заперечує допущення порушення ПДР, стверджує, зокрема, про відсутність належних доказів скоєного правопорушення. Відповідач, в свою чергу, проти таких доводів заперечує, надає до суду відеоматеріали, які спростовують доводи [PERSON] , викладені в позовній заяві щодо обставин правопорушення Суд першої інстанції дійшов висновку, що надані відповідачем пояснення та документи не доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем здійснено відео-фіксацію правопорушення та процедури розгляду справи, як того вимагає закон. Надані матеріали підтверджують доводи апелянта щодо скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана постанова не містить інформацію щодо технічного засобу, яким зафіксоване виявлене правопорушення. За відсутності заповнення відповідної графи у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності та посилання на певні докази, останні не можуть бути взяті судом як належні та допустимі, про що також неодноразово зазначав Верховний Суд при вирішенні спорів у подібних правовідносинах. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідачем не доведено допустимими доказами порушення позивачем вимог чинного законодавства у сфері безпеки дорожнього руху, а відтак оскаржувана постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Проте рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав мотивів його прийняття, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: partial