Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи його тим, що постановою серії ЕАО №5126104 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2021 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 08.12.2021 року о 23 год 58 хв в м. Дніпро по вул. Грінченка, 399 керував транспортним засобом та перевозив великогабаритний вантаж, при цьому не мав відповідних дозвільних документів, чим порушив вимоги ч.4 КМУ №30 порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів дорогами, вулицями або залізничними переїздами та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. З вказаною постановою він не згідний, вважає її незаконною, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину, працівник поліції виніс постанову без встановлення фактичних обставин справи та з істотними порушеннями вимог законодавства, а саме: в постанові не зазначено опис обставин, встановлених під час розгляду справи, не зазначено габаритні розміри вантажу. Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити та стягнути з відповідача на його користь судовий збір. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України,\~оскільки від сторін не надійшло клопотання про розгляд справи за їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.5 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод або законних інтересів. Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАО №5126104 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 09 грудня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП за те, що він 08.12.2021 року о 23 год 58 хв в м. Дніпро по вул. Грінченка, 399 керував транспортним засобом та перевозив великогабаритний вантаж, при цьому не мав відповідних дозвільних документів, чим порушив вимоги КМУ №30 ч.4 порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів дорогами, вулицями або залізничними переїздами та накладено на нього штраф у розмірі 510 грн. Ч.1 ст.132-1 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, тобто вказана стаття є бланкетною, тому в постанові про адміністративне правопорушення, зазначаючи суть адміністративного правопорушення, особа, яка розглядає справу, зобов?язана зазначити норму та повну назву законну чи підзаконного акту, вимоги якого недотримано . П.22.5 ПДР України передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення. Відповідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається\~ на відповідача. Пунктом п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями\~283\~і\~284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. В оскаржуваній постанові вказано, що позивач порушив КМУ №30 ч.4, що не дає суду можливості визначити нормативний акт, норму якого недотримав позивач, оскільки що таке «КМУ №30» невідомо. Крім того,\~відповідач не\~надав \~суду \~ жодного\~доказу наявності будь-яких фактичних даних, на основі яких працівник поліції встановив наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, в самій постанові про адміністративне правопорушення в графі «до постанови додаються» відсутні будь-які записи, що дає суду підстави прийти до висновку про відсутність у відповідача належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] вказаного правопорушення. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, оскільки достатніх доказів його вини у вчиненні даного правопорушення посадова особа в постанові про адміністративне правопорушення не зазначила та не довела вину позивача, тому суд вважає, що постанова про накладання адміністративного стягнення винесена з порушенням вимог ст.283 КУпАП та підлягає скасуванню. Виходячи з наведеного,

Результат розгляду: granted