Рішення адміністративного суду від 2022-03-30 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №13, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 1700 гривень. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 20 грудня 2021 року позов задоволено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 5.23.9.1. Правил благоустрою м. Чернівців прибирання контейнерних майданчиків та місць завантаження твердих побутових відходів після їх вивантаження з контейнерів у спецавтомобіль здійснює виконавець послуг. Головний спеціаліст - інспектор з благоустрою інспекції з благоустрою управління порядку та контролю за благоустроєм міста Чернівці Чернівецької міської ради Тодорович Тетяна Олегівна склала протокол про те, що позивач допустив неприбирання контейнерного майданчику та прилеглої території до нього і місць завантаження твердих побутових відходів після їх вивантаження з контейнерів у спецавтомобіль за адресою [ADDRESS] . За результатами засідання адміністративної комісії, яке відбулось 12.11.2021, винесено постанову №13 про накладення на громадянина [PERSON] штрафу у розмірі 1700 грн. Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради №13 від 12.11.2021 прийняті з додержанням норм процесуального та матеріального права. Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Сторони в судове засідання не з`явились, надіславши суду клопотання про розгляду справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Згідно з ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено, що 12.11.2021 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради винесено постанову № 13 у справі про адміністративне правопорушення, якою громадянина [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП (порушення правил благоустрою територій населених пунктів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень. Відповідно до постанови адміністративна комісія встановила, що громадянин [PERSON] вчинив наступне: допустив неприбирання контейнерного майданчику та прилеглої території до нього і місць завантаження твердих побутових відходів після їх вивантаження з контейнерів у спецавтомобіль за адресою: [ADDRESS] , чим порушив Правила благоустрою м. Чернівців, затверджених рішенням Чернівецької міської ради від 30.09.2020 № 2417 (п. 5.23.9.1.). Крім того, до матеріалів справи долучено протокол про адміністративне правопорушення № 0553 від 13.10.2021, передбачене ст. 152 КУпАП, за результатам розгляду якого і було винесено оскаржувану постанову. Вважаючи постанову №13 від 12.12.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, [PERSON] оскаржив її до суду. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні. Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне. Приписами ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Чинним законодавством України визначено вичерпний перелік органів, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення. Одним з таких органів є адміністративні комісії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. До виключної компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема в галузі житлових прав громадян, житлово-комунального господарства та благоустрою, що передбачені ст. 152 КУпАП, згідно ст. 218 КУпАП. Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері благоустрою. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад). Згідно з Законом України "Про житлово - комунальні послуги" збирання та вивезення побутових відходів здійснюється суб`єктом господарювання, який уповноважений на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засада відповідно до Порядку проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року № 1173. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить зокрема затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Рішенням Чернівецької міської ради VII скликання від 30.09.2020 №2417 затверджені Правила благоустрою м. Чернівці (далі - Правила). Правила встановлюють та регулюють права і обов`язки учасників правовідносин у галузі благоустрою території міста, визначають комплекс заходів, необхідних для забезпечення чистоти і порядку в місті. Відповідно до п. 5.23.9. Правил відповідальність за технічний і санітарний стан контейнерних майданчиків покладається на споживачів послуг з вивезення твердих побутових відходів (крім часу, впродовж якого проводиться вивантаження ТПВ з контейнерів у спецавтомобіль). Згідно з п. 5.23.9.1 Правил прибирання контейнерних майданчиків та місць завантаження твердих побутових відходів після їх вивантаження з контейнерів у спецавтомобіль здійснює надавач послуг. За належний технічний, санітарний та естетичний стан сміттєзбірників (контейнерів) відповідає їх власник (надавач послуг). Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вини [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Суд зауважує, що стаття 152 КУпАП передбачає, що суб`єктом правопорушення у сфері благоустрою населених пунктів можуть бути громадяни, посадові особи або громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності. Водночас, в оскаржуваній постанові №13 від 12.11.2021 зазначено, що до адміністративної відповідальності притягується громадянин [PERSON] , який допустив неприбирання контейнерного майданчику та прилеглої території до нього і місць завантаження твердих побутових відходів. Тобто, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого с. 152 КУпАП, як громадянина, а не як посадову особу ТОВ "Укрвторресурс-Буковина", яке є виконавцем послуг відповідно до п.5.23.9 Правил. При цьому, ані в протоколі, ані у постанові не зазначено обставин та доказів на їх підтвердження в обґрунтування вини [PERSON] як фізичної особи (громадянина) у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. Відповідно до вищезазначених положень законодавства під час розгляду справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа повинна всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення особою, яка притягується до відповідальності. З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що відповідачем - адміністративною комісією при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради не доведено правомірність своїх дій щодо визнання позивача [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зауважує, що відповідач обґрунтовує правомірність постанови, прийнятої стосовно [PERSON] як посадової особи ТОВ "Укрвторресурс-Буковина", що суперечить обставинам, зазначеним в оскаржуваній постанові №13 від 12.11.2021 в справі про адміністративне правопорушення. З наведених вище підстав доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №13 від 12.11.2021, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied