Рішення адміністративного суду від 2023-07-06 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, інспектора капітана поліції Слижука Дмитра Васильовича про визнання протиправним та скасування рішення суб"єкта владних повноважень. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що 03.04.2023 року інспектором Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції Слижуком Д.В. було винесено постанову серії БАД №254660 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в темну пору доби з відсутньою під світкою заднього номерного знака та накладено адміністративне стягнення у вигляді 1190 грн. штрафу. З даною постановою не згідний, оскільки під світка заднього номера була справна, в чому він разом із працівниками переконався, коли він ввімкнув світло фар, що було зафіксовано працівниками поліції на їх нагрудний відеореєстратор. Вважає постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням його прав, тому її слід скасувати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи без участі представника та відзив на позов до суду не поступали. Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.4 ст.229 КАС України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно вимог ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Відповідно до вимог ст.ст. 287-288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Як було встановлено судом, та видно із копії постанови серії БАД №254660 від 03.04.2023 року (а.с.4), винесеної інспектором Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській\~області капітаном\~поліції Слижуком\~Д.В., Романюк Є.М. 03.04.2023 року близько 00.05 год., керував транспортним засобом марки «Мазда 626» реєстраційний номер [NUMBER] , в c. Старі Кути, по вул. Шкільній, Косівського району, Івано-Франківської області, з відсутньою під світкою заднього номерного знака, чим порушив п.2.9 «в» ПДР, що передбачено ч.1 ст.121-3 КУпАП, та накладено стягнення в розмірі 1190 грн. Притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком - передбачено диспозицією ч.1 ст.121-3 КУпАП, хоча у постанові частина статті 121-3 КУпАП зазначена незрозуміло, а саме зазначено одночасно і цифру "6" і цифру "1", в той час як вказаною статтею передбачено три частини. Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частиною другою статті 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. А відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На підтвердження правомірності винесення працівником поліції оскаржуваної постанови, відповідач не надав суду ні відзив на позов, ні будь-яких інших доказів того, що [PERSON] порушив вимоги пп. «в» п.2.9 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення оскільки адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст.9 КУпАП. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність самої постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, так як містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для особи (позивача), що знаходиться у нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Як передбачено ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Отже, враховуючи викладене та приймаючи до уваги вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.77 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідач не довів обставин, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову і у випадку, який розглядається, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, що тягне за собою закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені\~статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Судом встановлено, що строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачем було пропущено з поважних причин, що підтверджується долученою до позову копією постанови із відміткою Косівського відділу ДВС, що постанову [PERSON] було вручено 08.05.2023 року (а.с.4), а тому суд вважає, що позивачу слід поновити строк на оскарження постанови. Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками\~розгляду справи\~з приводу\~рішень,\~дій чи\~бездіяльності суб`єктів\~владних повноважень\~у справах\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності місцевий\~загальний суд\~як адміністративний\~має право: 1)\~залишити рішення\~суб`єкта владних\~повноважень без\~змін,\~а позовну\~заяву без\~задоволення; 2)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~надіслати справу\~на новий\~розгляд до\~компетентного органу\~(посадової\~особи); 3)\~скасувати рішення\~суб`єкта владних\~повноважень і\~закрити справу\~про адміністративне\~правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Таким чином, зважаючи на вищенаведені мотиви, та відсутність будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення [PERSON] вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, суд приходить до переконання про наявність підстав для скасування постанови і закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. На підставі наведеного ст.ст. 287, 288, 289 КУпАП, та

Результат розгляду: granted