Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Стронгпак Україна» \~про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем було подано всі необхідні документи, зміст та форма, яких відповідає вимогам закону та повністю підтверджує понесені витрати. Також, позивач зазначає, що документи, що підтверджують витрати на правову допомогу є посилання на рішення про коригування митної вартості товару, яке є предметом позовних вимог в адміністративній справі №160/15401/21, відтак той факт, що в документах немає посилань на номер справи не може бути підставою відмови в стягненні коштів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом було здійснено \~заміну сторони у справі, замінено відповідача у справі Дніпровську митницю Держмитслужби \~на його правонаступника Дніпровську митницю. \~ Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм \~процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга \~підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відмовляючи у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що надані копії документів на підтвердження витрат на правничу допомогу не містять посилань на номер судової справи, відтак не є належним підтвердженням понесених витрат. Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial