Рішення адміністративного суду від 2022-10-26 00:00:00+03

21.02.2022р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач [PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету /ВК/ Луцької міської ради /МР/ № 108-8 від 16.02.2022р. «Про демонтаж конструкції на [ADDRESS] » (а.с.1-2). Розгляд цієї справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.19 і на звороті). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2022р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення ВК Луцької МР № 108-8 від 16.02.2022р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Луцької МР на користь позивача судові витрати в розмірі 992 грн. 40 коп. сплаченого судового збору (а.с.37-41). Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ВК Луцької МР, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.49-51). Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом помилково віднесено металеві сходи, що встановлені до квартири по [ADDRESS] до об`єктів нерухомого майна, оскільки останні є малою архітектурною формою і не можуть бути встановлені без реконструкції та збільшувати площу об`єкту нерухомого майна. Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі. За таких умов судом неправильно розтлумачено інформацію із державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивача, оскільки до об`єктів нерухомого майна віднесено лише нежитлове приміщення. Будь-якої інформації щодо реєстрації права власності позивача на металеві сходи подано не було. Допущене судом порівняння приміщення позивача із тимчасовою спорудою, що не має жодного відношення до предмету спору та не спростовує відсутність дозволу позивача на встановлення металевих сходів, є помилковим, оскільки сходи встановлені без улаштування фундаменту та є малою архітектурною формою - елементом декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Окрім цього, земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та прибудинковою територією, що знаходиться по [ADDRESS] , належить до комунальної власності. Луцькою МР та її виконавчими органами не надавались дозволи на встановлення сходів чи реконструкції квартири на земельній ділянці комунальної форми власності, що підтверджується листом Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької МР № 20-30/301 від 14.04.2022р. Також позивач не звертався до Луцької МР та її виконавчих органів для отримання земельної ділянки у оренду, власність чи користування, тому самовільно захопив частину земельної ділянки прибудинкової території, яка перебуває у комунальній формі власності, безпідставно встановивши металеві сходи на зеленій зоні. Позивачем [PERSON] скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.153-156). Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як з`ясовано під час судового розгляду та стверджується матеріалами справи, 19.10.2021р. до Департаменту муніципальної варти Луцької МР надійшло звернення щодо перепланування квартири [ADDRESS] та влаштування на земельній ділянці комунальної власності металевих сходів з метою подальшого облаштування нежитлового приміщення (офісу, магазину тощо). 19.10.2021р. встановлено власницю вказаної квартири та відповідальну особу за розміщення конструкції сходів - [PERSON] , яка повідомила, що відповідні дозвільні документи в неї є відсутніми. За розміщення без дозвільних документів конструкції (сходів) на території загального користування на [PERSON] складено 19.10.2021р. протокол за ст.152 КУпАП щодо порушення пп.2.5.5.1.13 Правил благоустрою міста Луцька (а.с.63). 06.12.2021р. Департаментом муніципальної варти Луцької МР відповідно до рішення ВК Луцької МР № 935-4 від 17.11.2021р. «Про демонтаж конструкції на [ADDRESS] » вказані сходи були демонтовані (а.с.61, 74-79). 01.12.2021р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Кухлевською М.В. здійснено державну реєстрацію права власності нерухомого майна нежитлового приміщення, торгово-офісне приміщення, загальною площею 66,3 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] . Підставою для державної реєстрації слугував договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 2533, виданий 01.12.2021р. приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської обл. Кухлевською М.В. (а.с.8-9). Вказані обставини підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 287886814 від 01.12.2021р. (а.с.7). З технічного паспорта на торгово-офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] (виготовленого ТзОВ «Арт Буд Проект» станом на 01.02.2022р.) вбачається, що вищезазначене торгово-офісне приміщення площею 66,3 кв.м. складається з коридору, торгового приміщення, офісного приміщення, торгового приміщення, вбиральні та комори (а.с.5-6). 15.02.2022р. до Департаменту муніципальної варти Луцької МР надійшло звернення на гарячу лінію «Група швидкого реагування» щодо самовільного встановлення сходів до будинку на [ADDRESS] (а.с.66. 67-70). Працівниками Департаменту муніципальної варти Луцької МР на виконавця робіт із самовільного розміщення металевих сходів та самовільного проведення земляних робіт без дозвільних документів на території загального користування складено протокол про адміністративне правопорушення № 0138 від 16.02.2022р. за ст.152 КУпАП стосовно порушення Правил благоустрою м.Луцька, а саме: п.п.2.5.5.1.13 (самовільне встановлення металевої конструкції) (а.с.64). Рішенням ВК Луцької МР № 108-8 від 16.02.2022р. «Про демонтаж конструкції на Кравчука, 40» зобов`язано власника конструкції (сходи та прибудова), що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на [ADDRESS] , протягом п`яти днів з дати ухвалення цього рішення демонтувати її за власний рахунок та відновити благоустрій території (а.с.62). Факт порушення Правил благоустрою м.Луцька підтверджується постановою адміністративної комісії при ВК Луцької МР № 118 від 13.04.2022р. (а.с.65). Також Луцькою МР та її виконавчими органами не надавались дозволи на встановлення сходів чи реконструкції квартири на земельній ділянці комунальної форми власності, що підтверджується листом Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької МР № 20-30/301 від 14.04.2022р. (а.с.81). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи спірне рішення про демонтаж конструкції (сходи та прибудова), відповідач ВК Луцької МР вважав, що вказана конструкція розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів. На момент прийняття оскаржуваного рішення позивач є власником торгово-офісного приміщення 1 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 287886814 від 01.12.2021р. Таким чином, враховуючи наявність факту реєстрації нотаріусом права приватної власності за позивачем на торгово-офісне приміщення, як об`єкт нерухомого майна, в Державному реєстрі речових прав на рухоме майно про реєстрацію права власності, вказане торгово-офісне приміщення не є тимчасовою спорудою. За таких обставин Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011р., Правила благоустрою міста Луцька, затв. рішенням Луцької МР № 44/2 від 29.07.2009р., не поширюються на демонтаж об`єктів нерухомого майна, яке зареєстроване у встановленому законом порядку. Разом з тим, виконання оскаржуваного рішення призведе до порушення права власності позивача. Також згідно вимог діючого законодавства компетенція органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів не поширюється на прийняття рішень, наслідком яких є звільнення території міста від нерухомого майна, яке перебуває у приватній власності, примусове припинення права власності на таке майно. Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать вимогам чинного законодавства, з огляду на таке. Відповідно до ст.25 Закону України № 280/97-ВР від 21.05.1997р. «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп.7 п.«а» ст.30 цього Закону). Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України № 2807-IV від 06.09.2005р. «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля; заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання. Згідно із ч.2 ст.10 вказаного до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.10 зазначеного Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: 1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; 2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; 3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); 4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. Згідно з п.5 ч.1 ст.16 цього Закону на об`єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Відповідно до п.1 Правил благоустрою міста Луцька, затв. рішенням Луцької міської ради № 44/2 від 29.07.2009р., ці Правила установлюють порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Луцька, визначають права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою на території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і містять загальнообов`язкові норми, щодо порядку здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста, організації упорядкування і охорони об`єктів благоустрою міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України. Згідно із пп.2.5.5.1.13 вказаних Правил на об`єктах благоустрою міста забороняється: самовільно встановлювати рекламоносії, різноманітні конструкції, інформаційно-рекламні плакати, стаціонарні малі архітектурні форми. Відповідно до п.9.3.5 цих Правил малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них. Підпунктом 9.4.2 вказаних Правил передбачено, що рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради. Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів. На об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо. Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення, відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Із змісту рішення ВК Луцької МР № 108-8 від 16.02.2022р. «Про демонтаж конструкції на вул.Кравчука, 40» слідує, що предметом демонтажу є конструкція (сходи та прибудова), яка розташована по вул.Кравчука, 40 в м.Луцьку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із наявних у справі фотографій слідує, що вказана конструкція складається з металевих сходів та металевої прямокутної прибудови на окремих металевих опорах, без стаціонарного фундаменту, яка примикає до стіни будинку (а.с.70). З технічного паспорта на торгово-офісне приміщення за адресою: [ADDRESS] (виготовленого ТзОВ «Арт Буд Проект» 01.02.2022р.) вбачається, що до плану торгово-офісного приміщення включені коридор «1» площею 8,7 кв.м та сходи, які примикають до капітальної споруди будинку. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (№ 287886814 від 01.12.2021р.) матеріали стін приміщення: керамічна цегла. Таким чином, спірна конструкція не включена до вказаного державного реєстру, не зазначена в договорі дарування від 01.12.2021р., а наявність відомостей про таку в технічному паспорті торгово-офісного приміщення від 01.02.2022р. не призводить до надання останній статусу нерухомого майна. Окрім цього, хронологія фактичних обставин справи свідчить про те, що первинно самовільно облаштовані сходи (конструкція в цілому станом на 19.10.2021р. перебувала в незавершеному стані) були демонтовані 06.12.2021р., що стверджується наданими фотоматеріалами (а.с.79). Однак, вже в лютому 2022 року спірні сходи та металева прибудова були самовільно відновлені. Оцінюючи в сукупності викладене, приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.181 ЦК України, ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», колегія суддів приходить до переконання про те, що спірна конструкція не відноситься до об`єктів нерухомого майна. Згідно з ч.2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, норм і правил. Таким чином, спірну конструкцію слід кваліфікувати як малу архітектурну форму елемент оснащення об`єкта благоустрою, який не має капітального фундаменту. Окрім цього, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.83 Земельного кодексу /ЗК/ України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Згідно відомостей Луцької МР, а також даних, розміщених на сайті Публічної кадастрової карти, за адресою: [ADDRESS] , немає сформованих та зареєстрованих у встановленому законом порядку земельних ділянок, а тому земельна ділянка, яка знаходиться під будинком та прибудинковою територією за цією адресою, належить до комунальної власності. Луцькою МР та її виконавчими органами не надавались дозволи на встановлення сходів чи реконструкції квартири на земельній ділянці комунальної форми власності, що підтверджується листом Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради № 20-30/301 від 14.04.2022р. Також позивач не звертався до Луцької міської ради та її виконавчих органів для отримання земельної ділянки у оренду, власність чи користування. За таких обставин позивачем допущено самовільне використання частини земельної ділянки прибудинкової території, яка перебуває у комунальній формі власності, оскільки останнім встановлено спірну конструкцію на такій без відповідних дозвільних документів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наведені обставини у своїй сукупності є визначальними при вирішенні наведеного спору, через що решта доводів сторін не носить принципового характеру. Таким чином, рішення ВК Луцької МР № 108-8 від 16.02.2022р. «Про демонтаж конструкції на [ADDRESS] » зобов`язує позивача [PERSON] демонтувати конструкцію (металеві сходи та прибудову), яка є малою архітектурною формою та не підлягає державній реєстрації згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що у свою чергу призведе до звільнення земельної ділянки комунальної форми власності від самовільно встановленої малої архітектурної форми. Відтак, спірне рішення відповідача ґрунтується на вимогах закону, а підстави для його скасування є відсутніми. Оцінюючи в сукупності наведене, враховуючи підтвердження в судовому засіданні обставин, якими відповідач обґрунтував своє рішення про демонтаж самовільно встановленої конструкції, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення. В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви слід покласти на позивача; сума сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягає. З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Результат розгляду: denied