Рішення адміністративного суду від 2023-06-20 00:00:00+03

У січні жовтні 2022 року Головне управління ДПС в Одеській області (позивач, ГУ ДПС в Одеській області) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ГОСПОДАРСТВО СМТ СЕРГІЇВКА» (відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ГОСПОДАРСТВО СМТ СЕРГІЇВКА» (ЄДРПОУ 37645598) з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих товариство та за рахунок готівки кошти за податковим боргом всього у сумі 533472 грн. 47 коп., а саме: - по податку на додану вартість у сумі 326658 грн. 16 коп. на бюджетний рахунок -UA358999980313090029000015001, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./ 14060100, КБК 14010100; - по рентній платі за користування надрами у сумі 155692 грн. 89 коп. на бюджетний рахунок - UA958999980333109366000015648, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./ смт.Сергіївка/13030100, КБК 13030100; - по надходженню за спецвикористання води у сумі 51121 грн. 42 коп. на бюджетний рахунок - UA858999980333129359000015648, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./ смт.Сергіївка/ 13020401, КБК 13020400. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг, який є узгодженим, з огляду на самостійно визначені відповідачем суми податків, проте всупереч вимогам податкового законодавства не погашені комунальним підприємством. Так, за даними позивача, станом на 01.10.2022 відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника загальна заборгованість відповідача до бюджету становить 533472,47 грн, та складається з заборгованості: по податку на додану вартість у сумі 326658,16 грн (основний платіж); по рентній платі за користування надрами у сумі 155692,89 грн, з яких 152149,51 грн основний платіж, 2036,07 грн штрафна санкція, 1507,31 грн пеня; по надходженню за спец використання води 51151,42 грн (основний платіж). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року позов Головного управління ДПС в Одеській області задоволено частково. Стягнуто з комунального підприємства «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ГОСПОДАРСТВО СМТ СЕРГІЇВКА» з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих товариство суму заборгованості: - по податку на додану вартість у сумі 326658,16 грн. на бюджетний рахунок -UA358999980313090029000015001, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./Одеська обл./14060100, КБК 14010100; - по рентній платі за користування надрами у сумі 69837,25 грн на бюджетний рахунок - UA958999980333109366000015648, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.под), код отримувача 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт.Сергіївка/13030100, КБК 13030100. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині, якою відмовлено у стягненні податкового боргу по надходженню за спецвикористання води у сумі 51121 грн. 42 коп. Та по рентній платі за користування надрами у сумі 85 855,64 грн., ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду з апеляційною скаргою на зазначене вище судове рішення у вказаній частині. Посилаючись у своїй апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні податкового боргу з відповідача податкового боргу по надходженню за спецвикористання води у сумі 51121 грн. 42 коп. та по рентній платі за користування надрами у сумі 85 855,64 грн., та ухвалити у цій частині нове рішення, про задоволення вказаних вимог, стягнення податкового боргу у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов невірних висновків про передчасність вимог про стягнення заборгованості по рентній платі за користування надрами у розмірі 85855,64 грн. з яких 1507,31 грн. пені, а також по надходженню за спецвикористання води - 51121,42 грн., з огляду на неправильне застосування приписів пп. 69.9 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України. Апелянт наголошує, що строк сплати вказаних вище податкових зобов`язань КП «ЖКС смт.Сергіївка» сплинув до введення в Україні воєнного стану. Також, думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що пеня - 1507,31 грн. була нарахована самостійно позивачем, відтак на неї не розповсюджуються приписи абз.11 п.52-1 підрозділу 10 ПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом №591-ШХ від 13.05.2020, які набрали чинності 29.05.2020). За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справу розглянуто апеляційним судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Комунальне підприємство «ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ГОСПОДАРСТВО СМТ СЕРГІЇВКА» (код ЄДРПОУ 37645598), зареєстроване як юридична особа 06.06.2011 (№ запису 15521020000001628), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач здійснює наступні види діяльності за КВЕД: 36.00 забір, очищення та постачання води, 81.30 надання ландшафтних послуг, 96.03 організування поховань і надання суміжних послуг. Відповідач є платником податків, тому за приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановленим цим кодексом. З наявних в матеріалах справи доказів судом першої інстанції було встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком заборгованості до бюджету (а.с.6),розрахунком заборгованості (а.с.7-8), інтегрованою карткою платника (ІПК) (а.с.11-12, 19-20, 51)КП«ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНЕ ГОСПОДАРСТВО СМТ СЕРГІЇВКА» станом на 01.10.2022 має податкову заборгованість:- по податку на додану вартість у сумі 326658,16 грн (основний платіж);- по рентній платі за користування надрами у сумі 155692,89 грн, з яких 152149,51 грн - основний платіж, 2036,07 грн - штрафна санкція, 1507,31 грн - пеня;- по надходженню за спец використання води 51151,42 грн (основний платіж). Заборгованість відповідача по податку на додану вартість виникла на підставі податкових декларацій:- від 19.11.2021 №9351153222 за жовтень 2021 року (а.с.13-14);- від 20.12.2021 №6387162270 за листопад 2021 року (а.с.15-16):- від 21.01.2022 №9423164977 за грудень 2021 року (а.с.17-18). Заборгованість відповідача по рентній платі за користування надрами виникла на підставі податкових декларацій:- від 11.01.2022 №9374004044 за 4 квартал 2020 року (а.с.21-26);- від 13.01.2022 №9422223049 за 1 квартал 2021 року (а.с.27-32);- від 13.01.2022 №9422217202 за 2 квартал 2021 року(а.с.33-38);- від 19.01.2022 №9422204281 за 3 квартал 2021 року(а.с.39-44);- від 02.02.2022 №9428160148 за 4 квартал 2021 року(а.с.46-50). Заборгованість відповідачам надходженню за спец використання води виникла на підставі податкових декларацій:- від 02.02.2022 №9428160158 за 4 квартал 2021 року (а.с.52-56);- від 02.02.2022 №9428160052 за 4 квартал 2021 року (а.с.57-61). Оскільки відповідач не сплатив самостійно визначені суми податкових зобов`язань у визначені ПК України строки, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення. Часткового задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача узгодженого податкового боргу по податку на додану вартість та по рентній платі за користування надрами у розмірі 396495,41 грн. згідно податкових декларацій по податку на додану вартість від 19.11.2021 №9351153222, від 20.12.2021 №6387162270 та від 21.01.2022 №9423164977 та по рентній платі за користування надрами від 11.01.2022 №9374004044, від 13.01.2022 №9422223049, від 13.01.2022 №9422217202 та від 19.01.2022 №9422204281, який станом на день розгляду справи відповідачем не погашено, у зв`язку із чим вважав наявними підстави для стягнення з відповідача з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих товариство зазначену вище суму узгодженого боргу у розмірі 396495,41 грн., а саме: - по податку на додану вартість у сумі 326658,16 грн.; - по рентній платі за користування надрами у сумі 69837,25 грн. Щодо іншої частини позову суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині які оскаржуються та є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного. Перш за все, апеляційний суд зазначає, що судове рішення в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині судовою колегією не переглядається. Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Як визначено пп. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. У пункті 54.1 статті 54 ПК України зафіксовано, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. У пунктах 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України). Виходячи з викладене, сума податкового боргу є узгодженою, або коли платник податків самостійно визначив суму в декларації, або контролюючий орган визначив суму грошового зобов`язання у податковому повідомленні-рішенні, яке надсилав платнику податків та воно ним не оскаржувалось. На підставі норм статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Згідно з підпунктами 20.1.19, 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини, а також стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Непогашення податкового боргу, зокрема зі сплати штрафних (фінансових) санкцій та пені, дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату. При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Відповідно до встановлених обставин справи, станом на 01.10.2022 року (борг не змінився на час подання позовної заяви), відповідно до довідки-розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП), загальна податкова заборгованість КП «ЖКГ СМТ СЕРГІЇВКА» перед бюджетом становить 533 472 грн. 47 коп., що складається з боргу: по податку на додану вартість всього у сумі 326 658 грн. 16 коп. (основний платіж); по рентній платі за користування надрами всього у сумі 155 692 грн. 89 коп., з якої 152 149 грн. 51 коп. (основний платіж) + 2036 грн. 07 коп. (штрафна санкція) + 1507 грн. 31 коп.\\ (пеня); по надходженню за спецвикористання води всього у сумі 51 121 грн. 42 коп. (основний платіж), що виникли відповідно до самостійного нарахування відповідачем податкових зобов`язань по податковим деклараціям за звітні періоди 2021 року. Виходячи з меж апеляційного перегляду, а саме з огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується позивачем лише в частині, якою відмовлено у стягненні податкового боргу з відповідача по рентній платі за користування надрами та за спецвикористання води згідно, колегія суддів, в силу приписів ст. 308 КАС України переглядає судове рішення лише у цій оскаржуваній частині. Так, відмовляючи у задоволенні зазначених позовних вимог ГУ ДПС в Одеській області про стягнення з відповідача заборгованості по рентній платі за користування надрами згідно декларації від 02.02.2022р. №9428160148 та по надходженню за спецвикористання води у сумі 51121,42грн. згідно декларацій від 02.02.2022р., суд першої інстанції вважав, що ці позовні вимоги з огляду на приписи п.69.9 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПКУ у первісній редакції (до 25.11.2022р.) є передчасними, оскільки останнім днем сплати грошового зобов`язання, визначеного відповідачем у податкових деклараціях 02.02.2022 №9428160148 по рентній платі за користування надрами та від 02.02.2022 №9428160158 і №9428160052 за спецвикористання води - є 15.03.2022. Застосувавши до спірних правовідносин абз.11 п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, суд першої інстанції також вважав необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 1507,31 грн по рентній платі за користування надрами. Однак колегія суддів такі висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні частини позовних вимог вважає хибними, виходячи з наступного. Так, спірна сума податкової заборгованості КП «ЖКГ СМТ СЕРГІІВКА» по рентній платі за користування надрами у сумі 85 855,64 грн., у т.ч. 1 507 грн. 31 коп. (пеня) виникла відповідно до самостійного нарахування відповідачем податкових зобов`язань згідно Додатків 1 Розрахунки з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин до податкових декларацій з рентної плати від 19.01.2022 року №9428160148 за 4 квартал 2021 року (термін сплати 21.02.2022 року). Колегія суддів зазначає, що статтею 257 Податкового Кодексу України (далі - ПК України) визначено порядок подання декларації і строки сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, так з урахуванням норм п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 та п.п. 257.3.1 п. 257.3 ст. 257 ПКУ платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (крім рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводної сировини), протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, подає до контролюючого органу за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику, податкову декларацію, яка містить, зокрема додаток з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин. Сума податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (крім рентної плати за користування надрами для видобування вуглеводної сировини), визначена у податковій декларації за податковий (звітний) квартал, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (п. 257.5 ст. 257 ПКУ). Спірна сума заборгованості КП «ЖКГ СМТ СЕРГІЇВКА» по надходженню за спецвикористання води 51 121 грн. 42 коп. виникла відповідно до самостійного нарахування відповідачем податкових зобов`язань згідно Додатків 5 розрахунки з рентної тати за спеціальне використання води до податкових декларацій з рентної тати від 02.02.2022 року №9428160158 за 4 квартал 2021 року (термін сплати 21.02.2022 року), від 02.02.2022 року М9428160052 за 4 квартал 2021 року (термін сплати 21.02.2022 року). Пунктом 257.1 ст. 257 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період, зокрема для рентної плати за спеціальне використання води дорівнює календарному кварталу. Згідно з п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених ПК України, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу. Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) квартал, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації (п. 257.5 ст. 257 ПКУ). Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку, що останній день сплати грошового зобов`язання, визначеного відповідачем у податкових деклараціях 02.02.2022 №9428160148 по рентній платі за користування надрами та від 02.02.2022 №9428160158 і №9428160052 за спецвикористання води припадав на 15.03.2022, оскільки, на переконання апеляційного суду, строк сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання у податкових деклараціях від 02.02.2022р. поданих відповідачем за 4 квартал 2021 року, з урахуванням вимог п. 257.5 ст. 257 ПК України - є 21.02.2022р. За вказаного, враховуючи, що граничний строк сплати відповідачем суми податкового зобов`язання, зазначеної у поданих ним податкових деклараціях по рентній таті за користування надрами та по надходженню за спецвикористання води сплинув до введення в Україні з 24.02.2022 року воєнного стану, наявні підстави для виникнення у КП «ЖКГ СМТ СЕРГІЇВКА» податкового боргу в розумінні п. 14.1.175 ПК України. Стосовно пені в сумі 1 507 грн. 31 коп. по рентній платі за користування надрами, колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що податковим боргом є також пеня, нарахована на суму узгодженого грошового зобов`язання з урахуванням штрафних санкцій (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України). Як свідчать матеріали справи, пеня по рентній платі за користування надрами в сумі 1 507 грн. 31 коп. була нарахована КП «ЖКГ СМТ СЕРГІЇВКА» самостійно згідно Додатків 1 Розрахунки з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин до податкових декларацій з рентної плати від 19.01.2022 року №9374004044 за 4 квартал 2020 року (термін сплати 19.01.2022 року), від 19.01.2022 року №9422223049 за 1 квартал 2021 року (термін сплати 19.01.2022 року), від 19.01.2022 року №9422217202 за 2 квартал 2021 року (термін сплати 19.01.2022 року). З огляду на викладене визе, приймаючи до уваги, що відповідачем самостійно нарахована пеня на грошові зобов`язання, апеляційний суд вважає ґрунтовними доводи апелянта про те, що такому разі абз. 11 п. 52-1 підрозділу 10 ПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020. які набрали чинності 29.05.2020) не поширює свою дію на вказані правовідносини, що свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Отже, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області спростовують висновок суду першої інстанції в частині, якою відмовлено ГУ ДПС в Одеські області у стягненні з відповідача податкового боргу по рентній платі за користування надрами у сумі 85855,64 грн. з яких 1507,31 грн. (пеня) та по надходженню за спецвикористання води у сумі 51121,,42 грн., є доведеними. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення. В силу приписів ч. 2 ст. 317 КАС України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.01.2023р. у справі №420/15075/22 підлягає скасуванню в оскаржуваній частині, з прийняттям нового рішення у скасованій частині про задоволення позовних вимог. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Результат розгляду: granted