Рішення адміністративного суду від 2022-02-04 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області в якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати суми компенсації у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №580/4526/20 та не здійснення виплати суми компенсації по даний час; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період 01.03.2016 по 28.07.2021 відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 позов задоволено частково: - визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо нарахування та виплати [PERSON] компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 08.04.2021р. по 28.07.2021р. відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; - зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області нарахувати та виплатити [PERSON] компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з 08.04.2021р. по 28.07.2021р. відповідно до положень статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; - в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в якій просить змінити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2021, шляхом: - зміни періоду визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати грошового забезпечення за період з «08.04.2021 по 28.07.2021» на: « 01.03.2016 по 28.07.2021» Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; - зміни періоду нарахування компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з « 08.04.2021 по 28.07.2021» на « 01.03.2016 по 28.07.2021». Позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції зроблені в даному рішенні повністю нівелюють ціль закону, оскільки невиплата заробітної плати почалась ще з 2016 року, тобто тривала останніх 5 років, а з висновків суду першої інстанції випливає, що компенсація повинна нараховуватися за останніх 3 місяці. Судом помилково розтлумачено поняття «невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення». Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі відповідач вказує, що в даному випадку відсутні підстави для виплати компенсації, оскільки доплата за службу в нічний час та індексація грошового забезпечення, нараховані та стягнуті за рішенням суду, не є грошовим забезпеченням (заробітною платою) у розумінні як Закону України «Про оплату праці» так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Відповідач зазначає, що положеннями п. 3 Порядку «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» передбачено, що компенсації підлягають грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України та не мають разового характеру, враховуючи, що 29.07.2021 Головним управлінням державної казначейської служби України у Черкаській області проведено разове безспірне списання коштів з рахунку відповідача на користь позивача заборгованості з індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.11.2017 у сумі 2 718,85 грн. та заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час у сумі 12 487,20 грн., а тому суд прийшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог. 26.01.2022 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти її задоволення та просить задовольнити апеляційну скаргу ГУ НП в Черкаській області. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ НП в Черкаській області від 14.08.2020 №212 о/с підполковник поліції Литвиненко Сергій Миколайович - начальник сектору реагування патрульної поліції №3 Камянського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області 31.08.2021 звільнено зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. І ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Як підтверджено платіжним дорученням №3174 грошове забезпечення в сумі 19 163,03 грн. 27.08.2020 переведено на платіжну картку [PERSON] в Черкаському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Вважаючи порушеними свої права в частині щодо невиплати при звільненні заборгованості по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час, індексації грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та додаткової доплати до грошового забезпечення під час карантину позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду. Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі №580/4526/20 позов задоволено частково: стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, код ЄДРПОУ 40108667) на користь [PERSON] заборгованість по грошовому забезпеченню у вигляді доплати за службу в нічний час за період із 01.03.2016 по 30.06.2016, серпень 2016 року, жовтень-грудень 2016 року, травень -грудень 2017 року, січень -грудень 2018 року, січень - серпень 2019 року та лютий 2020 року в сумі 12487 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят сім) 20 коп.; стягнути з Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, код ЄДРПОУ 40108667) на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.11.2017 в сумі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) гривень 85 коп.; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вказане рішення, за наслідком апеляційного перегляду залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021. Згідно довідки ГУ НП в Черкаській області від 31.08.2021 №29/Л-169, відповідно до рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 по справі №580/4526/20 з рахунку відповідача Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області 28.07.2021 проведено безспірне списання коштів, а саме: - заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.11.2017 в сумі 2 718,85 грн.; - заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 30.06.2016, серпень 2016 року, жовтень-грудень 2016 року, травень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-серпень 2019 року та лютий 2020 року в сумі 12 487,20 грн. Виписками карткового рахунку позивача в АТ «Ощадбанк», вказані виплати зараховано 28.07.2021. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не проведення виплати суми компенсації у місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості та не здійснення виплати компенсації по даний час, протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом. Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено несвоєчасність виплати відповідачем частини грошового забезпечення позивача (з індексації та доплати за службу у нічний час). Втім, оскільки такі були спірними, то до 08.04.2021 (дати набрання законної сили постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №580/4526/20), у відповідача не виникло обов`язку із нарахування та виплати позивачу спірної компенсації отже періодом за який належить виплатити спірну компенсацію є період з 08.04.2021 по 28.07.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги позивача, колегія суддів виходить з наступного. Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159). На виконання ст. 1 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Отже, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру. Згідно із пунктами 1 та 2 Порядку №159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації наведено у п. 3 Порядку №159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нараховані. Слід зазначити, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статті 1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми попередньо нараховані, але не виплачені. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа №521/940/17). Колегія суддів не може погодитись з доводами позивача та вказує, що стягнуті на його користь суми за судовим рішенням не були попередньо нараховані та не були виплачені, а були спірними, оскільки в справі №580/4526/20 відповідач притримувався правової позиції, що позивач не має права на затребувані ним суми. Відтак лише за наслідком винесення рішення у вказаній справі та набрання ним законної сили на відповідача таким покладено обов`язок сплатити позивачу: заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2016 по 01.11.2017 в сумі 2 718,85 грн. та заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 01.03.2016 по 30.06.2016, серпень 2016 року, жовтень-грудень 2016 року, травень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-серпень 2019 року та лютий 2020 року в сумі 12 487,20 грн. Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення частини позовних вимог [PERSON] , а саме: за період з 08.04.2021 по 28.07.2021. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги відповідача, колегія суддів виходить з наступного. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII). За визначенням, що міститься в ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, що є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України №580-VIII установлюються такі спеціальні звання поліцейських, зокрема, спеціальні звання молодшого складу: рядовий поліції; капрал поліції; сержант поліції; старший сержант поліції; спеціальні звання середнього складу: молодший лейтенант поліції; лейтенант поліції; старший лейтенант поліції; капітан поліції; майор поліції; підполковник поліції; полковник поліції. За приписами частин 1 та 2 ст. 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Підпункт 3 п. 5 Постанови №988 встановлює обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Відповідно до статті 94 Закону №580-VIII, Постанови №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260). Пункт 3 розділу І Порядку №260 передбачає, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до ч. 5 ст. 94 Закону №580-VIII грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Проаналізувавши вказані норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доплата за службу в нічний час є складовою грошового забезпечення поліцейських Національної поліції та входить до структури заробітної плати. Крім того, на виконання прямої норми Закону №580-VIII, грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації. Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відтак колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався норм матеріального та процесуального права та прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині. Інші доводи апеляційних скарг встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, судом повно з`ясовано обставини справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied