Рішення адміністративного суду від 2022-03-15 00:00:00+02

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 у справі № 260/479/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років [PERSON] з 80% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум з 01 січня 2018 року. 26.08.2021 [PERSON] подав до Закарпатського окружного адміністративного суду заяву в порядку ст.383 КАС України, в якій просив: -визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, які полягають у безпідставному зменшенні основного розміру пенсії [PERSON] за вислугу років з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при перерахунку пенсії за період 01.04.2019 року; -зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вжити заходи щодо усунення порушень ст. 129-1 Конституції України шляхом перерахунку та виплати [PERSON] пенсії, виходячи із розміру 80% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019р., з урахуванням виплачених сум. На обґрунтування вимог заяви зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року у справі №260/3291/20 позов [PERSON] було задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови оформленої листом за вих. № 1969-2245/3-02/8-0700/20 від 22.09.2020, у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 пенсії [PERSON] на підставі довідки № 205 від 28.08.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області, про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав [PERSON] перед звільненням з військової служби, із врахуванням розміру посадового окладу - 6630 грн., окладу за військовим званням «полковник» - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) - 4055 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 1326 грн., надбавки за особливості проходження служби (39%) - 4744,35 грн., доплати за оперативно-розшукову діяльність (5%) - 331,50 грн., премії (10%) - 663 грн., які передбачені згідно Постанови КМУ № 704 та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняти видану Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області довідку № 205 від 28.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії [PERSON] на підставі довідки № 205 від 28.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії [PERSON] , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-Х-ІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру посадового окладу - 6630 грн., окладу за військовим званням «полковник» - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%)- 4055 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 1326 грн., надбавки за особливості проходження служби (39%) -4744,35 грн., доплати за оперативно-розшукову діяльність (5%) - 331,50 грн., премії (10%) - 663 грн., а всього із суми грошового забезпечення 19229,85 грн., а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням із 05.03.2019 100 відсотків суми підвищення пенсії. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 залишено без змін. Головним управлінням рішення суду від 10.11.2020 у справі № 260/3291/20 виконано та здійснено перерахунок пенсії [PERSON] із 01 квітня 2019 року на підставі довідки № 205 від 28.08.2020 з урахуванням основного розміру 80% сум грошового забезпечення Однак в подальшому, отримавши за червень 2021 року пенсію меншу ніж після перерахунку, позивач звернувся в ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про роз`яснення причин у зв`язку із чим пенсійний орган переглянув обчислений у лютому 2021 року розмір його пенсії на виконання судового рішення № 260/3291/20 та отримав повідомлення, згідно якого ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило його, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 у справі № 260/479/20, яким зобов`язано перерахувати і виплачувати пенсію [PERSON] з урахуванням 80% сум грошового забезпечення, при здійсненні перерахунку пенсії із 01.04.2019 не підлягає виконанню і застосуванню, оскільки при виконанні рішення суду від 10.11.2020 у справі № 260/3291/20 застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на квітень 2019 року, а тому основний розмір пенсії зменшено до 70% сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що перегляд нібито помилково встановленого розміру 80 відсотків сум грошового забезпечення, зазначених у довідці № 205 від 28.08.2020 та здійснення перерахунку його пенсії із 01.04.2019 з урахуванням 70 відсотків сум грошового забезпечення є протиправним. Окремою ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року заяву [PERSON] про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду - задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо проведення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії [PERSON] з розрахунку 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вжити заходи щодо усунення порушень ст. 129-1 Конституції України шляхом перерахунку та виплати [PERSON] пенсії, виходячи із розміру 80% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням виплачених сум. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що окрема ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує на те, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що дії відповідача здійснені на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 у справі №260/3291/20 та фактично є іншими правовідносинами і не свідчать про вчинення Головним управлінням неправомірних дій на виконання саме судового рішення суду у справі 260/479/20. Відтак, апелянт вважає, що вказане, у свою чергу, виключає можливість задоволення поданої в порядку статті 383 КАС України заяви позивача. Звертає увагу суду на те, що із матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду у справі №260/479/20 було зменшення основного розміру пенсії позивача з 80% до 70% під час її перерахунку з 01 січня 2018 року, однак у судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду вказаного публічно-правового спору, не передбачено, що всі подальші перерахунки пенсії позивача повинні здійснюватися із застосуванням показника 80% сум грошового забезпечення. Просить окрему ухвалу скасувати та ухвалити судове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог позивача. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 у справі №260/479/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років [PERSON] з 80% до 70% сум грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум з 01 січня 2018 року. Також, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року у справі №260/3291/20 позов [PERSON] було задоволено, визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови оформленої листом за вих. № 1969-2245/3-02/8-0700/20 від 22.09.2020, у здійсненні обчислення і перерахунку з 01.04.2019 пенсії [PERSON] на підставі довідки № 205 від 28.08.2020, виданої Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області, про грошове забезпечення станом на 05.03.2019 за посадою, яку займав [PERSON] перед звільненням з військової служби, із врахуванням розміру посадового окладу - 6630 грн., окладу за військовим званням «полковник» - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) - 4055 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 1326 грн., надбавки за особливості проходження служби (39%) - 4744,35 грн., доплати за оперативно-розшукову діяльність (5%) - 331,50 грн., премії (10%) - 663 грн., які передбачені згідно Постанови КМУ № 704 та зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийняти видану Управлінням Служби безпеки України в Закарпатській області довідку № 205 від 28.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 та здійснити обчислення і перерахунок з 01.04.2019 основного розміру пенсії [PERSON] на підставі довідки № 205 від 28.08.2020 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р., що підлягає врахуванню для перерахунку пенсії [PERSON] , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-Х-ІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру посадового окладу - 6630 грн., окладу за військовим званням «полковник» - 1480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%)- 4055 грн., щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 1326 грн., надбавки за особливості проходження служби (39%) -4744,35 грн., доплати за оперативно-розшукову діяльність (5%) - 331,50 грн., премії (10%) - 663 грн., а всього із суми грошового забезпечення 19229,85 грн., а також здійснити виплату перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) з урахуванням із 05.03.2019 100 відсотків суми підвищення пенсії. Постановляючи окрему ухвалу за наслідками поданої позивачем заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача щодо перерахунку пенсії [PERSON] з 01.04.2019 у розмірі 70% від грошового забезпечення, замість встановленого судом розміру 80% суми грошового забезпечення, є такими, що суперечать ст. 129-1 Конституції України, як наслідок, наявність підстав для постановлення ухвали в порядку ст.249 КАС України. З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного. Суд звертає увагу, що передбачений правовий інститут контролю за виконанням рішення суду підлягає застосуванню виключно у разі вчинення суб`єктом владних повноважень під час виконання судового рішення - протиправних дій чи бездіяльності або прийняття протиправних рішень, які, у свою чергу, порушують законні права та інтереси позивача. При цьому, суд при вирішенні спору повинен встановити природу спірних правовідносин, а саме, які рішення, дії чи бездіяльність відповідача призвели до порушення прав позивача, чи такі пов`язані з виконанням рішення суду, чи вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин. Вказана позиція узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі №806/3099/17. Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи справу № 1-7/2013 Конституційний Суд України у рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист. Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання. Згідно з ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. В межах розгляду адміністративної справи №260/479/20 судом було встановлено, що пенсія [PERSON] призначена на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з розрахунку 80% грошового забезпечення. При цьому приймаючи рішення щодо протиправності дій ГУ ПФУ в Закарпатській області стосовно зниження відсоткового значення грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахування основного розміру пенсії позивача, суд виходив з того, що зміна розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, та інших осіб, згідно з положеннями Закону, не може мати наслідком скасування вже призначеного пенсіонеру відсоткового співвідношення пенсії до грошового забезпечення, з якого і повинен бути проведений відповідний перерахунок. Так, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Відтак, суд визнав протиправними дії щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70%. При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2021 року у справі №260/3291/20 відсотковий розмір пенсії позивача не змінювався, а тому підстави для застосування нового відсоткового розміру 70% при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 р. на підставі даного рішення суду - відсутні. Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції, що при виконанні рішення суду у справі №260/3291/20 відповідач протиправно зменшив відсоток грошового забезпечення, з якого обраховується основний розмір пенсії [PERSON] до 70%. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України). Відповідно до статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, в свою чергу, що має бути підтверджено відповідними доказами. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 640/10843/19, від 28.04.2020 у справі № 611/26/17. Щодо доводів апелянта про те, що будь - яких порушень закону зі сторони Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не вчинялося, а тому підстави для постановлення окремої ухвали відсутні то суд зазначає наступне. Як встановлено судом, починаючи з 01 квітня 2019 пенсія [PERSON] виплачувалася з розрахунку 70% грошового забезпечення, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 17.08.2021. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що невиконання рішення суду в цій частині порушило вимоги ст. 370 КАС України щодо обов`язковості судового рішення до виконання. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з метою належного захисту прав позивача у сфері пенсійного забезпечення від протиправних дій уповноваженого на виплату пенсії органу - ГУ ПФУ в Закарпатській області та унеможливлення подальшого порушення прав пенсіонера на отримання пенсії у встановленому рішенням суду у справі №260/479/20 розмірі подана заява підлягає до задоволення. Суд апеляційної інстанції зауважує, що виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту. Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права. Відтак враховуючи наведене вище та беручи до уваги правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства під час виконання рішення суду котре набрало законної сили. Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки в суді першої інстанції встановлені порушення при виконанні рішення суду, яке набрало законної сили, а тому окрему ухвалу прийнято з додержанням норм процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, не спростовуються і підстав для його скасування не має. За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Результат розгляду: denied