Рішення адміністративного суду від 2022-04-07 00:00:00+03

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 235/21 від 06.08.2021 року. Визнано протиправною та скасовано Постанову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 20.08.2021 року № 030/21/255вих. про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності. Визнано протиправним та скасовано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 159/21 від 09.07.2021 року, складений Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради; Визнано протиправною та скасовано Постанову № 020/21/202-вих про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.07.2021 року, винесену начальником Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим О. Р. У решті позовних вимог - відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, судовий збір в розмірі 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят),00 грн. 15.12.2021 від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат та стягнення на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу пов`язану із розглядом справи у розмірі 50 000 грн. Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року заяву представника позивача про розподіл судових витрат по справі № 420/11390/21,- задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС» витрати на правову допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч),00 грн. В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 22 грудня 2021 року скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви представника позивача про розподіл судових витрат. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є спів мірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами. У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «ІСАГІС» послалося на доводи, які узгоджуються з висновками суду першої інстанції. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2022 року скасовано, в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСАГІС» - відмовлено. Відповідно до ст. ст. 10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», враховуючи рішення Ради суддів України від 24.02.2022 року № 09, наказом голови П`ятого апеляційного адміністративного суду № 9-до/с від 28.02.2022 року, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду у П`ятому апеляційному адміністративному суді в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи. За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин. Частиною ж шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності, який, втім, не є вичерпним. При цьому за змістом пункту десятого названої норми процесуального закону для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Отже, за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у переліку, наведеному у частині шостій статті 12 КАС України, крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження. Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, однак помилково розглянута судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження, враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до ч.1\~ ст. 139 КАС України\~ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~ Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до положень п. 1 ч. 3\~ ст. 132 КАС України\~ до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої\~ статті 134 КАС України\~ витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частиною другою\~ статті 134 КАС України\~ за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. З урахуванням наведеного, враховуючи позицію апеляційного суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати на професійну правничу допомогу розподілу між сторонами не підлягають. Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, однак помилково розглянута судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5\~ ст.328 КАС України\~ \~в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Результат розгляду: denied