Рішення адміністративного суду від 2022-02-23 00:00:00+02

Позивач, Приватне підприємство "Мінерал", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просить: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~-визнати протиправними та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UА807000-0158-2021 від 06.04.2021; - визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2021 00708 від 07.06.2021. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про визначення коду товару №КТ-UА807000-0158-2021 від 06.04.2021. Визнано протиправною і скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА807170/2021 00708 від 07.06.2021. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 43332958) на користь Приватного підприємства "Мінерал" (Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Звенигородська. 12. кв. 56, код ЄДРПОУ 31540131) суму сплаченого судового збору у розмірі \~4 540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок \~гривень). Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022 апеляційну скаргу Харківської митниці \~залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 по справі № 520/10486/21 \~залишено без змін. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До суду надійшла заява від позивача про відшкодування судових витрат. Позивач просить вирішити питання про судові витрати на професійну правову допомогу, понесені під час апеляційного розгляду справи. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без участі. Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, зазначає наступне. Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Приписами ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Згідно з ч.ч. 3-7 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2020 по справі № 140/2323/19. Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", відповідно до яких заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Як вбачається з матеріалів справи, \~правову допомогу позивачу надає АО «Барген» \~відповідно до договору про правову допомогу №26-04-21/1 від 26.04.021. Відповідно до п.3.1.2 Договору, вартість послуг з супроводження процедури апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду, винесеного за результатами розгляду позову Замовника на рішення про визначення коду товару №КТ-UА807000-0158-2021 від 06.04.2021 складає 18\~000,00 гривень. На підтвердження обставин \~понесення витрат на професійну правничу \~допомогу до суду надано платіжне доручення №3117 від 14.02.2022р. на суму 18000,00. В клопотанні про відшкодування витрат на професійну правничу зазначено, що адвокатом надано такі види правових послуг: - аналіз апеляційної скарги Слобожанської митниці Держмитслужби у справі № 520/10486/21, \~підготовка \~відзиву на апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби у справі №520/10486/21; - підготовка до судового засідання та представництво інтересів Замовника у судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду під час розгляду апеляційної скарги у справі №520/10486/21. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет \~позову та обставини справи, суть виконаних послуг, колегія суддів зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 18000,00 грн. є очевидно завищеним. Отже, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг під час розгляду справи у Другому апеляційному адміністративному суді, колегія суддів вважає що належний та справедливий розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката складає 3000,00 грн.

Результат розгляду: partial