Рішення адміністративного суду від 2023-06-22 00:00:00+03

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Військової частини [NUMBER] щодо проведення нарахування та виплати [PERSON] середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2020 по день фактичного розрахунку - 29.09.2022. - зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати і виплатити [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.02.2020 по день фактичного розрахунку - 29.09.2022, виходячи з розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення, за несвоєчасність виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців - січня 2008. ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.01.2023 позов задоволено повністю. Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при звільненні відповідач не провів повного розрахунку, а саме не виплатив індексацію грошового забезпечення, а тому позивач має право на виплату відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні згідно статті 117 КЗпП України. Оскільки позивача звільнено з військової служби 22.02.2020, а виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з врахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців - січня 2008 в сумі 77 572,36 грн. Військової частиною [NUMBER] здійснена лише 29.09.2022, а тому строк затримки розрахунку складає - 651 робочий день. ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказав, що суд першої інстанції не врахував, що ст. 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати. До того ж, враховуючи, що при нарахуванні і виплаті позивачу сум, належних при звільненні, був відсутній спір щодо їх розміру, підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 117 КЗпП України також відсутні. Крім того, \~відповідно до статті 117 КЗпП України відповідач просить зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у випадку прийняття судом рішення про необхідність стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні з урахуванням таких обставин: розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника, обставини, за яких було встановлено наявність заборгованості, дії відповідача щодо й виплати, наявність спору між позивачем та відповідачем з приводу розміру належних до виплати позивачу сум на день звільнення; виникнення спору після того, коли належні до виплати позивачу суми в зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем. ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4\~ ст. 304 КАС України\~ не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного \~суду від\~13.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. Ухвалою суду від 06.06.2023 військову частину [NUMBER] зобов`язано надіслати до суду довідку про грошове забезпечення [PERSON] . 14.06.2023 на виконання зазначеної ухвали до суду надійшла довідка про грошове забезпечення позивача. Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1\~ \~ст.311 КАС України. VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ [PERSON] проходив військову службу у Військовій частині [NUMBER] . Відповідно до наказу командира Військової частини [NUMBER] від 24.02.2020 №43, [PERSON] , звільнений з військової служби,\~ \~виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 22.02.2020. Станом на день звільнення відповідач не провів з ним розрахунків компенсації за недоотримане речове майно та індексації грошового забезпечення. Компенсація за недоотримане речове майно виплачена в сумі 112 546, 79 грн. лише 21.05.2020. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24.12.2021 по справі №560/15660/21 зобов`язано військову частину [NUMBER] виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018. На виконання рішення суду, Військова частина [NUMBER] перерахувала на банківський рахунок позивача 28.01.2022 грошові кошти в розмірі 4798,50 грн. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2022 по справі №560/3248/21 зобов`язано військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008. На виконання рішення суду, Військова частина [NUMBER] перерахувала на банківський рахунок позивача 29.09.2022 грошові кошти в розмірі 77572,36 грн. На звернення позивача щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, Військова частина [NUMBER] листом від 25.10.2022 повідомила про відсутність підстав для виплати середнього заробітку. Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених соціальних прав VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами. Відповідно до частини першої\~ \~статті 47 КЗпП України\~ \~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ \~статті 116 цього Кодексу. Згідно із\~ \~статтею 116 КЗпП України\~ \~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно зі\~ \~статтею 117 КЗпП України\~ \~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ \~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Необхідно звернути увагу на те, що\~ \~постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб",\~ \~постанова Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" та Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена\~ \~наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425\~ \~не містять норм щодо виплати звільненому військовослужбовцю середнього заробітку в зв`язку із затримкою з вини роботодавця всіх належних йому виплат при звільненні. Згідно\~ \~статті 27 Закону України "Про оплату праці"\~ \~середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середньомісячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Згідно довідки військової частини [NUMBER] наданої на виконання ухвали суду \~від 06.06.2023 №\~632/20/1330 середньоденний розмір грошового забезпечення [PERSON] становить 599, 82 грн. Так, кількість днів затримки розрахунку із 22.02.2020 (виключення зі списків особового складу) по 29.09.2022 (перерахунок коштів на виконання рішення суду) становить 950 днів. Середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні становить: 569 829, 00 грн. (599, 82 грн. х 950). Однак, сума несвоєчасно виплачених при звільненні сум в розмірі 82 370, 86 грн. (індексація грошового забезпечення) із сумою розрахованої компенсації за несвоєчасний розрахунок в розмірі 569 829, 00 грн не можна вважати співмірними. Так, у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця. Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, враховуючи, що середній заробіток за час затримки виплати індексації грошового забезпечення), становить 569 829, 00 грн, яка виникла за 950 днів за період з 22.02.2020 по 29.09.2022 \~є в рази більшою ніж не отримана сума індексації грошового забезпечення в сумі - 82 370, 86 грн, апеляційний суд дійшов висновку про застосування до даних правовідносин принципу співмірності. При цьому, істотність частки складових заробітної плати в порівнянні із середнім заробітком за час затримки розрахунку складає 82 370, 86 грн. / 569 829, 00 \~грн (індексація грошового забезпечення /середній заробіток за весь час затримки розрахунку) = 0,15 Сума, яка підлягає відшкодуванню становить: 599, 82 грн (середня заробітна плата позивача за один день) х 0,15 (істотність частки) х 950 (дні затримки розрахунку) = 85 474, 35 гривень. Таким чином, з врахуванням принципу справедливості та співмірності, середній заробіток за час затримки розрахунку має бути виплачений позивачу у розмірі \~85 474, 35 \~грн, а тому рішення суду першої інстанції в частині розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні \~підлягає зміні. Водночас колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині \~визнання протиправною бездіяльності військової частини [NUMBER] щодо не проведення нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, які висловлені у постановах від 26.01.2022 у справі №240/12167/20, від 10.02.2022 у справі № 580/2264/20. VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ Враховуючи, що висновки суду першої інстанції по суті спору частково не відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній та резолютивній частині. У силу п. 2 ч. 1\~ \~ст. 315 КАС України\~ \~за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі\~ \~ст. 317 КАС України\~ \~підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. \~

Результат розгляду: granted