Рішення адміністративного суду від 2022-09-20 00:00:00+03

У серпні 2021 році Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" (далі ТОВ «НТК», позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби \~України (далі ДПС України) в якому просило: - визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 09.07.2021 \~№2.850834/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 11.05.2021, складеної ТОВ "НТК" від 08.06.2021 №2744021/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №38 від 13.05.2021, складеної ТОВ "НТК"; від 08.06.2021 №2744020/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.05.2021, складеної ТОВ "НТК". - зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №26 від 11.05.2021, №38 від 13.05.2021, №30 від 11.05.2021, складені ТОВ "НТК". - стягнути з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, а саме: витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 810,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 47 000,00 грн. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року позовну заяву задоволено. Визнано протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області від 09.07.2021 №2.850834/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 11.05.2021 року, складеної ТОВ "НТК": від 08.06.2021 №2744021/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №38 від 13.05.2021, складеної ТОВ "НТК"; від 08.06.2021 №2744020/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.05.2021, складеної ТОВ "НТК". Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №26 від 11.05.2021, №38 від 13.05.2021, №30 від 11.05.2021, складені ТОВ "НТК". Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області на користь ТОВ "НТК" сплачений судовий збір в сумі 3405 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України\~\~на користь ТОВ "НТК" сплачений судовий збір в сумі 3405 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог витрати на \~професійну правничу допомогу на користь ТОВ "НТК" \~в розмірі 47 000,00 грн. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, невмотивованим та незаконним в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, не містить жодного обґрунтовання та викладу мотивів суду щодо причин розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу саме у такому розмірі. Відповідачами у справі не заявлялось клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу, а тому суд першої інстанції не мав права , з урахуванням \~практики Верховного Суду, \~зменшувати суму на професійну допомогу. Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. Апеляційна скарга відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду \~від 19.10.2021 по справі №520/15780/21 \~ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 повернута скаржнику. Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 , п. 3 ч. 1 ст. 311 \~КАС України розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах \~доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, вислухавши суддюдоповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі \~зазначає наступне. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України, у силу положень якої за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України. Так, ч.1 ст. 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 6 та 7 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що ними встановлено загальне правило компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення. Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16. На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано Договір про надання правової допомоги №01/11/08 від 11.08.2021, додаток №1 до Договору №01/11/08 від 11 серпня 2021 про надання правової допомоги, рахунок-фактура №108, платіжне доручення №138 від 13.08.2021, витяг з Єдиного реєстру адвокатів, \~свідоцтво про \~право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги. Відповідно до п.1.1 Договору про надання правової допомоги №01/11/08 ТОВ «НТК» Адвокатське об`єднання «Кролевецький і \~партнери» на визначених цим Договором \~умовах та порядку здійснює на платній основі надання ТОВ «НТК» правової допомоги щодо представництва інтересів Клієнта під час судового оскарження рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління податкової служби в Харківській області від 09.07.2021 \~№2.850834/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №26 від 11.05.2021, складеної ТОВ "НТК" від 08.06.2021 №2744021/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №38 від 13.05.2021, складеної ТОВ "НТК"; від 08.06.2021 №2744020/32760550 про відмову у реєстрації податкової накладної №30 від 11.05.2021, а такожзобов`язання ДПС України щодо реєстрації вказаних податкових накладних. Пунктом 3.2 вище зазначеного Договору гонорар визначається у додатках до договору \~як фіксована сума за певний вид послуг або або \~сукупна вартість відпрацьованого в інтересах Клієнта часу. Додатком №1 від 11.08.2021 до Договору №01/11/08 від 11 серпня 2021 року погоджені умови щодо обсягу правової допомоги та її \~вартість. Згідно з додатком Адвокатське об`єднання «Кролевецький і \~партнери» надає \~послуги , щодо підготовки та подання позовної заяви та представництва інтересів Клієнта у суді першої інстанції у даній \~справі. Складання \~та подання всіх необхідних процуесуальних \~документівв у даній справі, участь у судових засіданнях (в разі їх призначення), а також вчинення інших необхідних дій, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції. Вартість даних послуг визначена в розмірі 47\~000,00 грн. Представництво інтересів Клієнта у даній справі в суді апеляційнї інстанціїї зі складання всіх необхідних процесуальних документів та участю у судових засіданнях у разі їх призначення, а також вчинення інших необхідних дій, пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Вартість \~даних послуг складає 13\~500,00 грн. Пунктом 3.4, 3.5 Договору \~передбачено, що надання правової допомоги оформляється звітом про надану правову допомогу (актом здачі приймання наданих послуг). Клієнт \~здійснює оплату послуг за Договором протягом 5 днів з дати виставлення Об`єднанням рахунку. Згідно рахунку-фактур №108 від 11.08.2021 до сплати підлягає сума 47\~000,00 грн. Платіжним дорученням №1338 від \~13.08.2021 товариством сплачено \~на користь Об`єднання 47\~000,00 грн. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 1\~Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження №61-15005св19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідачем, на виконання вимог процесуального законодавства, подано до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (вх.№26/87937/21 від 09.09.2021, а.с. 240) \~в обгрунтування якого зазначив, що предмет спору містить лише три епізоди спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Сума гонорару в розмірі 47000,00 грн не є обгрунтованою \~та не є пропорційною до предмету спору. Згідно з умовами Додатку, не визначено конкретний час \~витрачений на надання послуг. Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 11.08.2021 містить інформацію щодо тих послуг, які нібито будуть призначено та надання вказаних послуг у майбутньому. За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Позивач просив суд відшкодувати витрати на правову допомогу в розмірі 47000,00 грн., проте судом першої інстанції заява задоволена частково та стягнуто на користь позивача з ГУ ДПС в Харківській області 2500,00 грн. та з ДПС України 2500,00 грн. Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, колегія суддів враховує, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо. Справу розглянуто за правилами спрощеного провадження\~\~без виклику учасників, судові\~\~засідання не проводились. Адвокат не відвідував суд для з`ясування обставин справи, не ознайомлювався з матеріалами справи, не подавав додаткових доказів. З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги щодо стягнення витрат на правову допомогу в сумі заявленої позивачем. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 04.02.2020 (№ провадження К/9901/95/20), відповідно до якої (п.23) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Проте колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги, щодо \~не вмотивованості судового рішення в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. Враховуючи положення вище зазначених правових норм, а також те, що судом першої інстанції не наведено мотивів та підстав для зменшення суми витрат на професійну правову допомогу, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для зміни судового рішення в частині мотивів визначення розміру судових витат \~на правову допомогу. Посилання апелянта на \~те, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає безпідставним оскільки в матеріалах справи наявне вказане клопотання (а.с. 240). Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується\~ст. 322 КАС України,\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний\~з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6\~Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до\~ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно із приписами пункту 2 частини 1\~статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Результат розгляду: partial