Рішення адміністративного суду від 2022-01-12 00:00:00+02

У травні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області (далі позивач) звернулося до суду із позовом до Фермерського господарства «Наталка» (далі відповідач), у якому просило: -\~ застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вул. Карла Маркса, будинок 7, будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Центральна, 45а Фермерського господарства «Наталка» (код ЄДРПОУ 21901244), до повного усунення порушень; -\~ встановити у судовому рішення спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Карла Маркса, будинок 7, будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Центральна, 45а Фермерського господарства «Наталка» (код ЄДРПОУ 21901244), до повного усунення порушень. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року адміністративний позов задоволено, застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єктів, а саме: будівель та споруд за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Карла Маркса, будинок 7, будівлі за адресою: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Центральна, 45а Фермерського господарства "Наталка" (код ЄДРПОУ - 21901244), шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 15.04.2021 року №7. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач не усунув всіх порушень, які виявлені в ході проведення перевірки, а ті порушення, які на теперішній час продовжують існувати, створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство «Наталка» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що: -\~ відповідач обґрунтував свої заперечення щодо порушень, вказаних у п.п. 2,9,10,11,13,15,18 Акту від 15.05.2021 №7, однак суд першої інстанції не надав оцінки таким аргументам та не проаналізував необхідність застосування заходу реагування з урахуванням тверджень відповідача; -\~ позивачем здійснено перевірку за питаннями, які стосуються суб`єктів господарювання з високим ступнем ризику, в той час як ФГ «Наталка» належить до суб`єктів господарювання з середнім ступенем ризику. Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказує, що враховуючи висновки Верховного суду у постанові від 23.03.2019 по справі №805/3449/18-а, суб`єкт господарювання, допустивши до перевірки посадових осіб органу державного нагляду (контролю), втратив право визнати незаконними наслідки такої перевірки з формальних підстав, а вказані у п.п. 2,9,10,11,13,15,18 Акту від 15.05.2021 №7 порушення за об`єктивним критерієм є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, оскільки стосуються зокрема, протипожежних норм. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд зазначає наступне. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів\~ ст. 311 КАС України. Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що у період з \~05.04.2021 по 15.04.2021 відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" проведено планову перевірку Фермерського господарства «Наталка» за адресами: Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вулиця Карла Маркса, будинок 7, вулиця Центральна, 45а. За результатами перевірки складено Акт перевірки об`єктів щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки від 15.04.2021 року №7 (далі Акт №7). Актом №7 встановлені порушення\~ Кодексу цивільного захисту України № 5403-VI, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених\~ наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697, "Правил улаштування електроустановок", Правил будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок, Державних будівельних норм України "Планування та забудова територій", затверджених наказом Мінрегіону України від 26.04.2019 №104, Наказу МНС України від 18.12.2000 №338 (у редакції наказу МНС України від 16.08.2005), зареєстрованого у Мін`юсті України 01.09.2005 за № 970/11250 "Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів", Наказу МНС України від 23.02.2006 № 98, зареєстрованого у Мін`юсті України 20.03.2006 за № 286/12160 "Методика ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів". Із Акту №7 вбачається, що в ході проведеної перевірки було виявлено допущення відповідачем порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту. Будівлі та споруди за адресою: 51324, Дніпропетровська обл., Юр`ївський р-н, село Водяне, вул. Карла Маркса, будинок 7: 1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не надані розпорядчі документи та інформаційні покажчики з питань пожежної безпеки; 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відсутні пожежні гідранти та пожежні резервуари для забезпечення безперешкодного забору води пожежними автомобілями; 3.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не проводиться замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки; 4.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів; 5.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~посадові особи та працівники не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки; 6.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ об`єкт не забезпечений необхідною кількістю вогнегасників для захисту об`єкта; 7.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~особа, відповідальна за пожежну безпеку на об`єкті, не оформила журнал обліку вогнегасників на об`єкті; 8.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не здійснюється технічне обслуговування вогнегасників; 9.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не забезпечено аварійно-рятувальне обслуговування; 10.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~об`єктовий матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій не створено; 11.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ не забезпечено працівників об`єкта засобами індивідуального захисту. Обсяги забезпечення засобами радіаційного та хімічного захисту, їх типи, визначаються суб`єктом господарювання за погодженням з територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій; 12.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки; 13.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту не проведено; 14.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~штатні працівники (спеціальні підрозділи) цивільного захисту або спеціально призначені особи з питань цивільного захисту не в наявності; 15.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності та не узгоджено її з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області; 16.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~територія АЗС не спланована так, щоб унеможливити розтікання пролитого палива. Не влаштовано похилі підвищення заввишки не менше 0,2 м, або дренажні лотки. Будівлі та споруди за адресою: 51324, Дніпропетровська обл., Юр`ївський район, село Водяне, вул. Центральна, 45а: 17.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; 18.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~відсутні пожежні гідранти та пожежні резервуари для забезпечення безперешкодного забору води пожежними автомобілями; 19.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не проводиться замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання 1 раз на 2 роки; 20.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не виконано захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів; 21.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~не здійснюється технічне обслуговування вогнегасників. Вказаний акт перевірки був отриманий головою відповідача 15.04.2021 року без зауважень. У зв`язку із небезпекою, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про застосування до відповідача заходів реагування. Крім того, судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що за фактом усунення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки,\~ \~\~відповідачем було ініційовано проведення Павлоградським районним управлінням ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області позапланової перевірки (лист від 20.07.2021 року №34), за результатами якої складений Акт від 03.08.2021 року № 95 (далі Акт №95), копія якого долучена до матеріалів справи. Із Акта №95 вбачається, що в ході проведеної позапланової перевірки відповідача встановлено відсутність порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Водночас, суд першої інстанції встановив, що позапланова перевірка проведена на підставі звернення суб`єкта господарювання від 20.07.2021 №34 (вхід. №49/4638 від 21.07.2021) та виключно тих питань, які зазначені в заяві. В свою чергу, що під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) не перевірявся ступінь усунення інших порушень, які також стали підставою для звернення позивача до суду та які, за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, а саме: пункти 2, 9, 10, 11, 12, 13, 15, 18 Акту від 15.04.2021 №7. Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, оскільки обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом, не перестали існувати та порушення не усунуті у повному обсязі. Суд апеляційної інстанції частково погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч.2\~ ст.19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Частиною другою\~ статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України\~ (далі - «КАС України») визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~ Конституцією\~ та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до частини першої\~ статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»\~ державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Частина четверта\~ статті 4 цього Закону\~ передбачає, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами. Відповідно до частини сьомої\~ статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»\~ на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом. Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України\~ (далі\~ ЦКЗ України)\~ передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до частини першої якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього\~ Кодексу, законів\~ та інших нормативно-правових актів. Зокрема, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях (частина друга\~ статті 55 КЦЗ України). Частина друга статті\~ 51\~ і частина третя статті\~ 55 КЦЗ України\~ передбачають, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладено на власників та керівників таких суб`єктів господарювання. Відповідно до частини першої\~ статті 67 КЦЗ України\~ до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у\~ ст.65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Згідно з частинами першою і другою\~ статті 68 КЦЗ України\~ посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини першої\~ статті 70 КЦЗ України\~ підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. Згідно з частиною другою\~ статті 70 КЦЗ України\~ повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. З матеріалів справи вбачається, що Актом перевірки об`єктів від 15.04.2021 року №7, встановлено низку порушень відповідачем у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту. Водночас, за фактом усунення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки,\~ відповідачем було ініційовано проведення позапланової перевірки Павлоградським районним управлінням ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, за результатами якої складений Акт від 03.08.2021 року № 95, зі змісту якого колегією суддів встановлено, що відповідач усунув порушення, які визначені п.п. 1,3,4,5,6,7,8,14,16,17,19,20,21 опису виявлених порушень законодавства в Акті №7, що зокрема підтверджено відповідачем. При обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємства, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також пропорційності - дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для відповідача і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення суб`єкта владних повноважень. Крім того, під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. Тобто, у разі якщо правовідносини між суб`єктом господарювання та органом державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, стали спірними та перейшли у площину судового спору, то акт перевірки органу державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, що складений за результатами контрольного заходу, в тому числі повторного, є лише одним із доказів, оцінку якому дає виключно суд поряд з іншими доказами. У протилежному випадку (якщо би виключно акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки свідчив про виконання чи невиконання відповідачем вимог правил, інструкцій, ДБН тощо) функція суду була би нівельована, оскільки останній не здійснював би судочинство, а фактично затверджував би акт органу нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки своїм рішенням. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2021 року у справі № 640/4963/20, від 31 серпня 2021 року у справі № 520/14473/19, від 09\~ червня 2021 року у справі № 640/3180/20, від 28 січня 2021 року у справі №\~ \~\~\~640/4090/20, від 04 червня 2020 року у справі № 826/13895/16. Відносно доводів апеляційної скарги щодо здійснення перевірки відповідача за питаннями, які стосуються суб`єктів господарювання з високим ступнем ризику, в той час як відповідач належить до суб`єктів господарювання з середнім ступенем ризику, колегія суддів зазначає наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 342\~ затверджено Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) (далі - Методика розроблення критеріїв) та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - Методика розроблення уніфікованих форм актів). Згідно із пунктами 1-3 Методики розроблення критеріїв, ця методика встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) (далі - критерії). Критерії розробляються органом державного нагляду (контролю) у віднесеній до його відання сфері відповідно до вимог законодавства з урахуванням цієї Методики, даних про настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності суб`єктів господарювання, пропозицій громадських об`єднань та затверджуються Кабінетом Міністрів України. Критерії підлягають перегляду не рідше ніж один раз на три роки. Відповідно до приписів пунктів 10 та 11 Методики розроблення критеріїв віднесення суб`єкта господарювання до одного з трьох ступенів ризику (високий, середній, незначний) здійснюється з урахуванням суми балів, нарахованих за всіма критеріями у відповідній сфері відповідно до шкали балів. З метою забезпечення прозорості інформація про віднесення суб`єктів господарювання до ступенів ризику узагальнюється шляхом складення та ведення переліку суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності, з розташуванням їх у порядку зменшення сум балів, нарахованих кожному суб`єкту. Щороку, що передує плановому, перелік оновлюється шляхом: -здійснення перерахунку сум балів, нарахованих суб`єктам господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері, за результатами державного нагляду (контролю) за попередній рік; -включення до нього суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у наступному плановому періоді; -розташування всіх включених до нього суб`єктів господарювання у порядку зменшення сум балів, нарахованих кожному суб`єкту. Відповідно до вимог пункту 14 зазначеної Методики відомості про перелік суб`єктів господарювання, що підлягають державному нагляду (контролю) у відповідній сфері господарської діяльності із зазначенням ступеня ризику від провадження ними господарської діяльності, та форми, зазначені у пунктах 7 і 9\~ \~\~цієї Методики, оприлюднюються на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю). Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державної регуляторної служби України від 07 серпня 2017 року № 1170/81 затверджено Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання (далі - Вимоги). Вимоги визначають правила оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання (пункт 1). Вказаними вимогами передбачено, що зміни до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) вносяться виключно у разі виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) та/або факту зміни суб`єктом господарювання найменування, підтвердженого інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, шляхом прийняття відповідного рішення органом державного нагляду (контролю) у строк, що не перевищує 20 робочих днів до дати початку здійснення планового заходу державного нагляду (контролю). Відповідно до Методики розроблення уніфікованих форм актів залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю). Таким чином, згідно вимог Методики розроблення критеріїв з урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний. Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу. Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством. Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку. Тобто, визначення ступеня ризику підприємства від провадження господарської діяльності впливає на періодичність проведення планових заходів державного нагляду та на перелік питань для здійснення планових заходів відносно такого суб`єкта господарювання. В свою чергу, колегією суддів з матеріалів справи встановлено невідповідність зазначення ступеня ризику підприємства відповідача в акті №7 та інформацією щодо проведення планових перевірок Державною службою України з надзвичайних ситуацій за 2021 рік, розміщеної на інспекційному порталі (https://inspections.gov.ua). Однак, з переліку питань, які містяться у акті №7 та безпосередньо перевірялись позивачем, лише одне відноситься виключно до суб`єкта із високим ступенем ризику, а саме щодо забезпечення аварійно-рятувального обслуговування. Натомість усі інші питання, визначені у переліку і за якими позивачем безпосередньо проведено перевірку, підлягають з`ясуванню при перевірці суб`єктів із середнім ступенем ризику, до яких належить відповідач. Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно здійснення позивачем перевірки за питаннями, які стосуються суб`єктів господарювання з високим ступнем ризику, в той час як відповідач належить до суб`єктів господарювання з середнім ступенем ризику, не можуть свідчити про необ`єктивність перевірки, адже усі питання, визначені у переліку і за якими позивачем безпосередньо проведено перевірку, окрім питання щодо забезпечення аварійно-рятувального обслуговування, підлягають з`ясуванню при перевірці суб`єктів із середнім ступенем ризику, до яких належить відповідач. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі № 320/3171/20. В свою чергу, колегія суддів відхиляє посилання позивача на висновки Верховного суду у постанові від 23.03.2019 по справі №805/3449/18-а, адже у межах спірних правовідносин ці висновки не є релевантними. Відносно доводів апеляційної скарги, в частині заперечень до порушень, вказаних у п.п. 2,9,10,11,13,15,18 Акту №7, колегія суддів дійшла наступних висновків. Так, у відповідності до п.п. 2 та 18 Акту №7, позивачем виявлено порушення підпункту 2 пункту 2.1 глави 2 розділу V \~ППБУ на об`єктах відповідача, а саме відсутність пожежних гідрантів та пожежних резервуарів для забезпечення безперешкодного забору води пожежними автомобілями. Відповідно до вимог пункту 4 розділу І, підпункту 3 пункту 2.1. глави 2. розділу V\~ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених\~ наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, зовнішній протипожежний водопровід повинен бути справними і утримуватися таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями. Згідно пункту 2.1 глави 2 розділу V\~ Правил пожежної безпеки в Україні\~ пожежні гідранти та пожежні резервуари повинні бути справними і утримуватися таким чином, щоб забезпечити безперешкодний забір води пожежними автомобілями. Відповідальними за технічний стан пожежних гідрантів, установлених на мережі водопроводу населених пунктів, є відповідні служби (організації, установи), які утримують ці мережі водопроводу, а на території підприємств - власники або орендарі. Колегія суддів зазначає, що недостатня кількість води для гасіння можливої пожежі, а також засобів її подавання в кількості, необхідній для гасіння пожежі, потенційно може призвести до ускладнення проведення пожежно-рятувальних робіт та як наслідок призвести до подій, які несуть загрозу життю або здоров`ю населення. Зі змісту п.п. 11 Акту №7, вбачається виявлення порушення відповідачем п.6 Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2002 р. № 1200 (далі Порядок №1200). Зокрема, позивачем встановлено, що працівників об`єкта відповідача не забезпечено засобами індивідуального захисту. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу в разі виникнення ситуації, яка буде безпосередньо загрожувати життю та/або здоров`ю людей, через що можливе збільшення кількісті летальних випадків. Згідно п. 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 «Класифікатор надзвичайних ситуацій», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (далі - Класифікатор), надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності. Відповідно до п. 33 ч. 1\~ ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю. Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. Суд не може відхилити можливість настання надзвичайної ситуації за наявності хоча б одного порушення вимог пожежної безпеки. З огляду на це, вказані у пп. 2,11,18 Акту №7 порушення створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей (як персоналу об`єкту, так й іншим громадянам, а також особам, які будуть здійснювати гасіння виниклої пожежі) і є суттєвими, а \~\~станом на момент винесення рішення судом першої інстанції та на час апеляційного розгляду докази повного усунення цих порушень, матеріали справи не містять. Водночас, колегія суддів зазначає, що зазначені у п.п. 9,10,12,13,15 Акту №7 порушення, а саме в частині не забезпечення аварійно-рятувального обслуговування, не створення об`єктового матеріального резерву для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, не проведення навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не проведення об`єктових тренувань і навчання з питань цивільного захисту, не проведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності та не узгодження її з ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, не входять до переліку підстав, визначених ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, для застосування заходів реагування, яких вимагає позивач. Також, колегія суддів звертає увагу, що питання про забезпечення аварійно-рятувального обслуговування, за яким у п.п. 9 Акту №7 позивачем виявлено порушення, взагалі не підлягало з`ясуванню, адже відповідач належить до суб`єктів із середнім ступенем ризику. Підсумовуючи, колегія суддів дійшла висновку, вказані у пп. 2,11,18 Акту №7 порушення відповідача створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, є суттєвими, а станом на момент винесення рішення судом першої інстанції та на час апеляційного розгляду докази повного усунення цих порушень, матеріали справи не містять. Порушення, зазначені у п.п. 9,10,12,13,15 Акту №7, не входять до переліку підстав, що визначені ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, для застосування заходів реагування, яких вимагає позивач. Крім того, до матеріалів справи надано акт від 03.08.2021 року № 95, зі змісту якого колегією суддів встановлено, що відповідачем усунуто порушення, які визначені п.п. 1,3.4,5,6,7,8,14, 16,17,19,20,21 опису виявлених порушень законодавства в Акті №7, що зокрема підтверджено відповідачем. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що лише вказані у пп. 2,11,18 Акту №7 порушення, є підставою для застосування щодо відповідача заходів реагування у відповідності до ст. 70 Кодексу цивільного захисту України. Однак, вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, в резолютивній частині рішення суд першої інстанції застосував заходи реагування, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію його об`єктів до повного усунення порушень, зазначених в акті від 15.04.2021 року №7, що в свою чергу свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Відповідно до частин 1 - 4\~ ст. 317 КАС України\~ судове рішення суду першої інстанції може бути змінено шляхом доповнення або зміни його мотивувальної та (або) резолютивної частини у разі: 1) неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни \~резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2021 року в частині визначення переліку порушень, які підлягають усуненню.

Результат розгляду: partial