Рішення адміністративного суду від 2022-06-07 00:00:00+03

В вересні 2021 року позивач - ПАП "Збаразьке" звернулося в суд з позовом до ГУ Держпраці у Тернопільській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Тернопільській області №ТР3817/146/АВ/ТД-ФС від 02 липня 2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 60 000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що жодних трудових відносин з [PERSON] в товариства не було, ніяких робіт дана особа не здійснювала, перебувала на території короткочасний період пов`язаний із доглядом за власними кіньми, оскільки останній уклав із ПАП "Збаразьке" договір оренди складського (нежитлового) приміщення - стайні для утримання своїх коней, у зв`язку із чим перебував на території ПАП "Збаразьке". Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ПАП "Збаразьке" оскаржило його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались ним у поданому адміністративному позову. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, вважає оскаржене рішення суду законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, На підставі рішенням керівника Управління, на підставі наказу Управління від 06.05.2021 №435, направлення від 06.05.2021 року № ТР3817/146 інспектора праці - головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Пугач Любов Євгенівну зобов`язано провести захід державного контролю за додержанням законодавства про працю (інспекційне відвідування) у ПАП «Збаразьке», місцезнаходження суб`єкта господарювання: вул. Д. Галицького, 109, м. Збараж, 47302. Управлінням проведено захід державного нагляду (контролю) за додержання вимог законодавства про праці (інспекційне відвідування) у ПАП «Збаразьке» 11.05.2021 року -24.05.2021 року. За результатами проведення перевірки складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці від 24.05.2021 року №ТР 3817/146/АВ, відповідно до положень якого було визначено наявність порушень вимог законодавства: частина 3 статті 24 КЗпП - працівника фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: під час проведення інспекційного відвідування 11.05.2021 року на території ПАП «Збаразьке» (вул. Д. Галицького, 109, м. Збараж, 47302) близько 10.00 години виявлено та зафіксовано засобами фото- та відеотехніки мужчину у спортивній кофті з ключами в руках, який сказав, що працює сторожем і чекає на директора, який повинен під`їхати об 11.00 годині. На території ПАП «Збаразьке» 19.05.2021 року о 18.50 годині зафіксовано того ж працівника, який, побачивши, що його знімають на відео, сховався за приміщення і не хотів нічого пояснювати. Інспектором праці надано Вимогу про надання документів від 11.05.2021 №ТР3817/146/ПД, якою зобов`язано [PERSON] - директора ПАП «Збаразьке» у строк до 11.00 год. 24.05.2021 року надати: завірені копії документів щодо виконання особами робіт, чи надання послуг за місцем здійснення діяльності (заяви, накази тощо), завірені копії повідомлень ДПС про прийняття працівників на роботу, зайнятих за місцем здійснення діяльності, та квитанцій № 2; завірену копію документу, у якому зазначено систему оподаткування підприємства. На дану вимогу позивачем надано пояснення [PERSON] щодо часткового перебування на території ПАП «Збаразьке» від 24.05.2021 року та Договір оренди складського (нежитлового) приміщення № 1 від 26.04.2021 року. В своєму поясненні від 24.05.2021 року [PERSON] зазначає, що орендує (нежитлове приміщення), яке знаходиться на території ПАП «Збаразьке», і з дозволу директора [PERSON] заходить на його територію для догляду за власними конями, що знаходяться в орендованому приміщенні, яке належить ПАП «Збаразьке». За усною домовленістю з ПАП «Збаразьке» [PERSON] , щоб не сплачувати орендну плату, оглядає (сторожує) територію ПАП «Збаразьке». Дане пояснення також підтверджене директором «Збаразьке» [PERSON] 24 травня 2021 року інспектором праці Пугач Л.Є. видано припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ТР 3817/146/АВ/П та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ТР 3817/146/ПП/АВ. У зв`язку із неможливістю особистого вручення акта інспекційного відвідування, припису, попередження, документи направлено позивачу рекомендованим листом з описом документів в ньому та повідомленням про вручення 25.05.2021 року, поштове відправлення №47302036057 отримано директором ПАП «Збаразьке» [PERSON] 02.06.2021 року. Начальником Управління Держпраці у Тернопільській області Мариновським Віталієм Володимировичем розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування від 24.05.2021 року №ТР 3817/146/АВ щодо порушень у ПАП "Збаразьке" винесено постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 02.07.2021 року №ТР3817/146/ТД-ФС, відповідно до якої накладено на Приватне агропромислове підприємство "Збаразьке" штраф у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч 00 копійок) гривень. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що в ході проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування ПАП "Збаразьке" не надано жодних документів, що підтверджує факт укладання трудових відносин з гр. [PERSON] . Таким чином, було встановлено фактичний допуск вищезазначеного працівника без належних трудових відносин. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне. Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників. Частиною 1 ст. 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частиною другою статті 265 КЗпП України визначено перелік порушень законодавства про працю, за які юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу. Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення". Штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи). Штрафи накладаються на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису; акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників; акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування; акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю. При цьому, постановою КМУ від 21.08.2019 року №823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 року № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Як передбачено п. 10 Порядку №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Визначення трудового договору міститься у ст. 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення інспекційного відвідування 11.05.2021 роу на території ПАП «Збаразьке» близько 10.00 години виявлено мужчину у спортивній кофті з ключами в руках, який сказав, що працює сторожем і чекає на директора, який повинен під`їхати об 11.00 годині. Позивачем не спростовано тієї обставини, що за усною домовленістю між ним та директором ПАП "Збаразьке", щоб не сплачувати орендну плату, [PERSON] оглядав (сторожував) територію підприємства. Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що відбувся фактичний допуску однієї особи - [PERSON] до виконання робіт в інтересах ПАП "Збаразьке" без належного оформлення трудових відносин. З урахуванням наведених вище норм чинного законодавства та обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. При цьому, колегія суддів враховує, що рекомендованим листом від 31.05.2021 року №4602509790595 ПАП «Збаразьке» повідомлено про дату отримання уповноваженою посадовою особою матеріалів проведення інспекційного відвідування, яке вручено позивачу 02.06.2021 року, відтак покликання позивача про те, що він не був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку. Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх. У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді. З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Результат розгляду: denied