Рішення адміністративного суду від 2022-08-18 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сікер» (далі позивач, ТзОВ «Сікер») звернулося з позовом до Львівської митниці (далі відповідач) в якому просить: - визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209170/2021/900023/2 від 11.11.2021; - визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/900025/2 від 15.11.2021; - визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/900048/2 від 07.12.2021. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду \~від 25 травня 2022 року адміністративний позов задоволено повністю. Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду \~від 25 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що документи, подані позивачем до митного оформлення, містили розбіжності, у зв`язку з чим у митного органу виникли обґрунтовані сумніви у правильності визначеної декларантом митної вартості, про що зазначено безпосередньо і в рішенні про коригування митної вартості. Також відповідач зазначає, що пунктом 2.4.2. договору на організацію транспортного експедирування від 21.05.2018 № 21.05.2018/124ОД передбачено, що заявка є невід`ємною частиною цього договору. Однак заявка до митного оформлення подана не була. У наданій же позивачем довідці на перевезення, що видана ТзОВ «ТАНІТ ГРУП», у гр.16, 23 CMR в якості перевізника вказано фірму ТзОВ «ЗЕГЕРТ ТРАНС ЕСКПОРТ», експедиційний договір, що регулює відносини між вказаними сторонами відсутній. Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив таку залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін. В судовому засіданні представник апелянта наполягав на задоволенні апеляційн6ої скарги, представник позивача проти задоволення такої заперечив. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції вірно встановлено, що 23.05.2020 між позивачем та компанією QINGDAO LONGWIN INDUSRY CO., LTD, CHINA (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № LWLAR20. Згідно рахунка-фактури (Інвойсу) LWLAR21-31 від 19.08.2021р покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 30482,10 доларів США. Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 05.11.2021р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію UA209170/2021/087607, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № UA209170/2021/087607 в якості підстави для застосування основного методу було надано низку документів, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення декларанту\~ про подання додаткових документів. У свою чергу декларант на вимогу надав витребувані документи та просив підтвердити визначену декларантом митну вартість. Однак, 11.11.2021 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209170/2021/900023/2. 07.08.2020 року між позивачем та компанією QINGDAO GUANRUI HARDWARE TOOLS CO., LTD, CHINA (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № GRSIKER. Згідно рахунка-фактури (Інвойсу) GR210662 від 09.06.2021р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 28395.00 доларів США. Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 11.11.2021р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію UA209170/2021/089378, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, \~Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № UA209170/2021/089378 в якості підстави для застосування основного методу було надано низку документів, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення з вимогою подати додаткові документи. У свою чергу, Декларант на вимогу відповідача надав витребувані документи та просив підтвердити визначену декларантом митну вартість. Однак, 15.11.2021 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2021/900025/2. Між позивачем та компанією ABC TOOLS MGF CORP., CHINA (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт № 202101LLC. Згідно рахунка-фактури (Інвойсу) № C-202101LLC від 05.08.2021р. покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю товару 26518.00 доларів США. ТзОВ «Сікер» з метою митного оформлення вказаного товару 06.12.2021р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію UA 209170/2021/097266, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Одночасно, \~Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією № UA209170/2021/097266 в якості підстави для застосування основного методу було надано низку документів, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення з вимогою надати додаткові документи. У свою чергу Декларант на вимогу надав витребувані документи та просив підтвердити визначену декларантом митну вартість. Однак, 07.12.2021 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №\~ \~\~UA209000/2021/900048/2. Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції покликається на те, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень та карток відмов у прийнятті митних декларацій. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі також МК України), є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК України). Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України). У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 810/2784/18. Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. За приписами частини восьмої статті 57 МК України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу. Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Отже, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості. З матеріалів справи встановлено, що позивачем подавалися наступні документи для підтвердження митної вартості товарів до митної декларації № UA209170/2021/087607; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пакувальний лист № б/н від 19.08.2021р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проформа-інвойс № LWLAR21-31 від 08.06.2021р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інвойс № LWLAR21-31 від 19.08.2021р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Коносамент № б/н від 02.09.2021 р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Автотранспортна накладна № 413551 від 03.11.2021р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сертифікат про походження товару № 21C3702M4351/00006 від 20.08.2021 р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 267 від 18.06.2021р.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 305 від 05.10.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рахунок-фактура на транспортні послуги № LS-4397728 від 05.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прайс-лист від 08.07.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Експертний висновок про цінові характеристики № 20/1/427 від 23.10.2020р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зовнішньоекономічний контракт № LWLAR20 від 23.05.2020р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір про транспортно-експедиційне обслуговування № 11-06-2019 від 11.06.2019р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інформація з інтернет-видань (порівняння цін з сайту Алібаба) від 05.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Видаткові накладні -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Митна декларація країни відправника № 425820210000777905 від 29.08.2021. З матеріалів справи встановлено, до митної декларації № UA209170/2021/089378 додано: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пакувальний лист № GR210662 від 09.06.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проформа-інвойс № GR210662 від 09.06.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інвойс № GR210662 від 09.06.2021р -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Коносамент № SKLZ2107325 від 13.08.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Автотранспортна накладна № 2659 від 10.11.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сертифікат про походження товару № 21C3702H0112/00010 від 16.08.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 264 від 10.06.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 298 від 08.09.202 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рахунок-фактура на транспортні послуги № 4007 від 10.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прайс-лист від 09.07.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Експертний висновок про цінові характеристики № 21/1/471 від 10.11.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зовнішньоекономічний контракт № GRSIKER від 07.08.2020р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір на надання транспортно-експедиційних послуг від 21.05.2018/124ОД від 21.05.2018 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інформація з інтернет-видань (порівняння цін з сайту Алібаба) від 11.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Видаткові накладні від 11.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідь на вимогу від 15.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~МД країни відправника № 425820210000712390 від 16.08.2021. Також встановлено, що до митної декларації UA209170/2021/097266 додано: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Пакувальний лист № б/н від 05.10.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проформа-інвойс № C-202101LLC від 05.08.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інвойс № C-202101LLC від 05.08.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Коносамент № WWA21090166A від 05.10.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Автотранспортна накладна № 098314 від 03.12.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сертифікат про походження товару № C217940432471008 від 01.11.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 293 від 06.08.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення в іноземній валюті № 310 від 19.10.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рахунок-фактура на транспортні послуги № 4274 від 03.12.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Платіжне доручення за надання транспортних послуг № 1125 від 06.12.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявка на надання транспортних послуг № 1780. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Прайс-лист від 05.08.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Експертний висновок про цінові характеристики №2 1/1/502 від 06.12.2021р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зовнішньоекономічний контракт № 202101LLC. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір про транспортно-експедиційне обслуговування № 21.05.2018/124ОД від 21.05.2018р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Інформація з інтернет-видань (порівняння цін з сайту Алібаба) від 06.12.2021 р. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Видаткові накладні. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Попередні ЕВМД № UA209170/2020/079097 від 23.10.2020 та № UA209170/2021/052609 від 05.07.2021. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~МД країни відправника № 425820210000890679 від 28.09.2021. Як встановлено з матеріалів справи, декларантом надано до митного органу низку документів, що дають змогу митному органу визначити митну вартість товарів: первинно з митними деклараціями, за якими було відмовлено у випуску товарів та на вимогу митниці. Зауваження митниці до поданих документів не стосується числових значень складових митної вартості та були спростовані документами, що подані до митного контролю та додатково разом з заявами в порядку ст. 55 МК України. Окрім того, відповідач вимагав надання документів, не передбачених частинами другою-четвертою статті 53 МК України, що не відповідає положенням частини п`ятої статті 53 МК України. Таким чином, декларант надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було. Щодо твердження відповідача про те, що довідка на перевезення була видана ТзОВ «Таніт Груп», а в графах 16, 23 СМR в якості перевізника вказано іншу фірму - ТзОВ «Зегерт Транс Експорт», відтак вважає відсутнім договір між позивачем та ТзОВ «Зегерт Транс Експорт», апеляційний суд зазначає, що позивачем укладено з ТзОВ «Таніт Груп» договір на організацію транспортного експедирування від 21.05.2018 № 21.05.2018/124ОД. Вказаний договір подавався до митного контролю і предметом його є надання позивачу транспортно-експедиторських послуг. Відтак, з наданих до митного оформлення документів митним органом можна було встановити як наявність необхідного договору, так і обставини, які митниця вважала непідтвердженими. Покликання апелянта на Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 01.07.2021 №476, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України (вони не пройшли реєстрацію в Міністерстві юстиції України, а відтак не є джерелом права відповідно до частини другої статті 7 КАС України). Щодо використання Львівською митницею відомостей з митних декларацій, за якими було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за значно вищою вартістю, то митний орган не обґрунтував, чи ідентичні товари, що розмитнювалися за значно вищою вартістю, чи точно з такими характеристиками, такою ж самою вагою до того ж, сторонами правовідносин за такою митною декларацією є зовсім інші компанії, ввезення товару відбулося на зовсім інших умовах, крім того декларантом навіть було обрано інший метод визначення митної вартості товару, про що свідчить цифра « 6» у графі № 43 митної декларації. Водночас, митний орган не долучає жодного документу, який би відображав основні положення зовнішньоекономічних відносин таких компаній. Відповідачем в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не надано жодних обґрунтувань з приводу застосування резервного (шостого) методу, як це передбачено порядком застосування кожного з методів, що передує методу, обраному митним органом та, як наслідок не можливістю здійснення розрахунку ціни товару за іншими другорядними методами. Отже, апеляційний суд зазначає, що позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. До кожної партії товарів позивач надавав і сертифікати якості і міжнародні ветеринарні сертифікати, вагові та вартісні показники у всіх товаросупровідних документах узгоджуються між собою, відомості про відправника та отримувача також кореспондуються між собою, тому не повинні викликати ніяких сумнівів. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору, відповідач не спростував достовірність документів, які були подані до митного оформлення та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару. Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає. Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права. Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Таким чином, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає. Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні. Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied