Рішення адміністративного суду від 2022-01-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив: - визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Голованівської РДА «Про звільнення [PERSON] » №128-к від 02.03.2021 року; - визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Голованівської райдержадміністрації «Про внесення змін до розпорядження голови Голованівської РДА від 02 березня 2021 року №128-к «Про звільнення [PERSON] » №133-к від 22.03.2021 року; - поновити на посаді першого заступника голови Голованівської РДА з 23.03.21 року; - стягнути з Голованівської РДА на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.03.2021 року по дату прийняття рішення судом у даній справі, із розрахунку 1048,88 грн. за один робочий день, без урахування обов`язкових податків та зборів. В обґрунтування позову посилалася на те, що \~його звільнено було проведено на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України \~при цьому йому не було запропоновано усі вакантні посади які були наявні \~з моменту попередження про майбутнє його вивільнення до часу звільнення. Крім того вказує на те, що звільнення відбулося без \~\~попередньої згоди профспілкового комітету та без погодження голови Кіровоградської \~обласної державної адміністрації. Рішенням Кіровоградського окружного \~адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позовні вимоги було \~задоволено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області подала апеляційну скаргу в якій просить \~рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачу не могла \~бути запропонована посада заступника голови Голованівській РДА в новоствореній структурі апарату райдержадміністрації, оскільки дана посада уже раніше була запропонована колишньому заступнику Гайворонської РДА [PERSON] , який надав згоду на переведення з посади заступника голови Гайворонської РДА на посаду заступника Голови \~Голованівської РДА. Позивачу на засіданні профспілкового комітету були запропоновані вакантні посади держслужби, але від останнього згоди не надійшло. Крім того вказує на пропуск місячного строку звернення позивача із даним позов до суду, який передбачений ст. 122 КАС України. У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач та представник позивача просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції, відповідач \~подав клопотання про розгляд справи без участі його представника. Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] з квітня 2015 року працював на посаді першого заступника голови Голованівської районної державної адміністрації, на яку був призначений розпорядженням голови Голованівської РДА №55-к від 06.04.2015 року. (а.с. 13 - 19) Підпунктом 11 пункту 1 Постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів» постановлено утворити у Кіровоградській області, зокрема, Голованівський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Голованівськ) у складі територій Благовіщенської міської, Вільшанської селищної, Гайворонської міської, Голованівської селищної, Заваллівської селищної, Надлацької сільської, Новоархангельської селищної, Перегонівської сільської, Підвисоцької сільської, Побузької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, а підпунктом 11 пункту 3 цієї постанови постановлено ліквідувати у Кіровоградській області зокрема Благовіщенський, Вільшанський, Гайворонський, Голованівський та Новоархангельський райони. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 16.12.2020 року №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», пунктом 1 якого вирішено здійснити реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1. Цим додатком передбачено, зокрема, що у Кіровоградській області до Голованівської райдержадміністрації приєднуються райдержадміністрації ліквідованих районів, а саме Благовіщенська, Вільшанська, Гайворонська та Новоархангельська райдержадміністрації. Пунктом 3 цього Розпорядження установлено, що юрисдикція районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-IX, поширюється на всю територію відповідних новоутворених районів. Пунктом 5 цього Розпорядження постановлено головам комісій з реорганізації районних державних адміністрацій забезпечити здійснення заходів, пов`язаних з утворенням та реорганізацією районних державних адміністрацій внаслідок утворення та ліквідації районів, зокрема виконання планів вивільнення працівників районних державних адміністрацій, що припиняються; забезпечити виконання повноважень з управління справами районних державних адміністрацій ліквідованих районів, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій утворених районів, а також підготовку та прийняття районними державними адміністраціями, що припиняються, відповідних рішень. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2020 року №1345 «Про внесення змін у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 р. №91» внесено зміни у додаток до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 року №91 «Деякі питання діяльності місцевих державних адміністрацій», яким установлена гранична чисельність працівників обласних та районних державних адміністрацій. Пунктом 2 цієї постанови постановлено головам обласних державних адміністрацій забезпечити організацію здійснення заходів: - у тижневий строк - щодо попередження про можливе наступне звільнення працівників районних державних адміністрацій, які реорганізуються; - у місячний строк з дати попередження - щодо проведення вивільнення державних службовців районних державних адміністрацій, які реорганізуються, відповідно до вимог законодавства про державну службу; - у двомісячний строк з дати попередження - щодо проведення вивільнення працівників районних державних адміністрацій, які реорганізуються, відповідно до вимог законодавства про працю. Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації №913-р від 31.12.2020 року «Про реорганізацію районних державних адміністрацій в Голованівському районі» припинено юридичні особи публічного права - Благовіщенську РДА, Вільшанську РДА, Гайворонську РДА, Новоархангельську РДА - у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання до Голованівської РДА. Визначено Голованівську РДА правонаступником вищевказаних райдержадміністрацій. Утворено комісію з реорганізації районних державних адміністрацій в Голованівському районі, головою якої призначено голову Голованівської РДА [PERSON] (а.с. 153 - 155) Головою Кіровоградської обласної державної адміністрації прийнято розпорядження №920-р від 31.12.2020 року «Про установлення граничної чисельності працівників районних державних адміністрацій», яким установлено зокрема, що гранична чисельність працівників Голованівської райдержадміністрації, у тому числі апарату, з 01.01.2021 року складає 125 осіб. Головам районної державних адміністрацій затвердити граничну чисельність працівників структурних підрозділів районних державних адміністрацій \~у межах граничної чисельності, затвердженої цим розпорядженням. (а.с. 57) У зв`язку з цим розпорядженням голови Голованівської РДА №2-р від 05.01.2021 року «Про \~затвердження \~структури \~та \~штатної \~чисельності працівників \~структурних \~підрозділів \~Голованівської районної \~державної адміністрації» з 05.01.2021 року затверджено структуру Голованівської РДА та штатну чисельність працівників Голованівської РДА. Розпорядженням голови Голованівської РДА №1-р від 05.01.2021 року «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників апарату Голованівської районної державної адміністрації» з 05.01.2021 року затверджено структуру апарату Голованівської райдержадміністрації та штатну чисельність працівників апарату Голованівської райдержадміністрації, якими посада першого заступника голови Голованівської райдержадміністрації не була передбачена. (а.с. 58 - 59) Пунктом 6 розпорядження голови Голованівської РДА №8-р від 06.01.2021 року «Про упорядкування структури апарату Голованівської районної державної адміністрації» виключено із штатного розпису апарату районної державної адміністрацію зокрема посаду першого заступника голови районної державної адміністрації. А пунктом 11 цього ж розпорядження вирішено попередити [PERSON] про вивільнення у зв`язку зі змінами в штатному розписі апарату районної державної адміністрації згідно зі статтею 49-2 КЗпП України. (а.с. 60 - 62) Того ж дня 06.01.2021 року [PERSON] вручено попередження голови Голованівської РДА про наступне вивільнення, яким його повідомлено про майбутнє скорочення посади першого заступника голови Голованівської РДА по закінченню двох місяців з моменту вручення цього попередження та про те, що у зв`язку з відсутністю вакантної посади з ним буде припинено трудовий договір на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. (а.с. 12) Профспілковий комітет Голованівської РДА, розглянувши на засіданні 15.01.2021 року лист райдержадміністрації від 06.01.2021 року №01-39/1/1 про затвердження структури та штатної чисельності працівників апарату Голованівської РДА, надав згоду на вивільнення у зв`язку зі скороченням посади першого заступника голови Голованівської РДА [PERSON] , про що складено протокол №1 від 15.01.2021 року. (а.с. 64 - 66) Голова Кіровоградської обласної державної адміністрації листом №01-18/241/01 від 15.02.2021 року погодив звільнення [PERSON] з посади першого заступника голови Голованівської РДА. (а.с. 67, 152) На підставі цього листа голова Голованівської РДА видав розпорядження №128-к від 02.03.2021 року «Про звільнення [PERSON] », яким у зв`язку з реорганізацією Голованівської районної державної адміністрації відповідно до розпорядження голови Голованівської районної державної адміністрації №1-р від 05.01.2021 року «Про затвердження структури та штатної чисельності працівників апарату Голованівської районної державної адміністрації» [PERSON] звільнено з посади першого заступника голови Голованівської РДА \~09.03.2021 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. (а.с. 69) Позивач у період з 05.03.2021 року по 19.03.2021 року перебував на лікуванні, що підтверджується листком непрацездатності серії АЛГ №049676. (а.с. 106) У зв`язку з цим головою Голованівської РДА видано розпорядження №133-к від 22.03.2021 року «Про внесення змін до розпорядження голови Голованівської районної державної адміністрації від 02 березня 2021 року №128-к «Про звільнення [PERSON] », яким у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю першого заступника голови Голованівської районної державної адміністрації [PERSON] з 5 по 19 березня 2021 року, внесено зміни в пункти 1 та 2 розпорядження голови Голованівської РДА «Про звільнення [PERSON] » №128-к від 02.03.2021 року та викладено їх в новій редакції: « 1. Звільнити [PERSON] з посади першого заступника голови Голованівської райдержадміністрації 22 березня 2021 року відповідно до пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України…». (а.с. 11). Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив \~з того, що відповідач з моменту попередження позивача про майбутнє вивільнення повинен був запропонувати позивачу відповідні посади, а також інші вакантні посади, які з`явилися після цього та існували на день звільнення, враховувавши переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Звільнення позивача допускалося лише у разі його відмови від запропонованих посад. В той же час відповідач вказаних дій не вчинив, а тому при звільненні позивача діяв необ`єктивно, упереджено, нерозсудливо, не дотримався порядку звільнення працівників, передбаченого частиною 2 статті 40 та частиною 3 статті \~49-2 КЗпП України, що призвело до порушення трудових прав та гарантій позивача. Колегія суддів погоджується \~з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій, які призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону (пункт 3 частини 1 статті 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»), затверджують положення та визначають структуру апарату (частина 5 статті 44 Закону). Стаття 10 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає статус заступників голів місцевих державних адміністрацій. Відповідно до цієї норми перший заступник та заступники голів місцевих державних адміністрацій виконують обов`язки, визначені головами відповідних державних адміністрацій, і несуть персональну відповідальність за стан справ на дорученій їм ділянці роботи. Перший заступник та заступники голови районної державної адміністрації призначаються на посаду та звільняються з посади головою районної державної адміністрації за погодженням з головою обласної державної адміністрації. Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення. Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» перші заступники та заступники голови, інші посадові особи місцевих державних адміністрацій здійснюють функції і повноваження відповідно до розподілу обов`язків, визначених головами місцевих державних адміністрацій, і несуть відповідальність за стан справ у дорученій сфері перед головою місцевої державної адміністрації, органами виконавчої влади вищого рівня. Згідно зі статтею 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України «Про державну службу» Водночас, пунктом 9-1 частини 2 статті 3 Закону України «Про державну службу» визначено, що дія цього закону не поширюється на голів місцевих державних адміністрацій, їх перших заступників та заступників. Постановою Кабінету Міністрів України «Про кількість посад заступників голів місцевих державних адміністрацій» від 20.01.2016 року №29, постановлено головам місцевих державних адміністрацій під час вирішення питань, пов`язаних з призначенням на посади їх заступників, виходити з того, що кількість таких посад не може перевищувати трьох одиниць - у районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністраціях, включаючи першого заступника голови. Кількість посад заступників голів місцевих державних адміністрацій визначається в межах установленої граничної чисельності, фонду оплати праці працівників та видатків на утримання відповідної місцевої державної адміністрації. Згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 року №606 «Про затвердження рекомендаційних переліків структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій» структура апарату місцевої державної адміністрації та статус його структурних підрозділів визначаються головою обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державної адміністрації з урахуванням вимог частини першої статті 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та інших нормативно-правових актів щодо утворення апарату для правового, організаційного, матеріально-технічного забезпечення діяльності місцевої державної адміністрації, проведення кадрової роботи, здійснення документообігу та контролю, розгляду звернень громадян, роботи патронатної служби, забезпечення мобілізаційної роботи, запобігання та виявлення корупції, доступу до публічної інформації, адміністрування (ведення) Державного реєстру виборців тощо. Відповідно до статті 7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» утворення та реорганізація районних державних адміністрацій здійснюються Кабінетом Міністрів України після прийняття Верховною Радою України рішення про утворення та ліквідацію районів з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі здійснення реорганізації районних державних адміністрацій шляхом приєднання повноваження з управління справами таких юридичних осіб, забезпечення підготовки та прийняття районними державними адміністраціями, що припиняються, та їх посадовими особами рішень як суб`єктами владних повноважень з дня прийняття рішення про початок реорганізації здійснює голова районної державної адміністрації, до якої здійснюється приєднання інших юридичних осіб. Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, визначаються Кабінетом Міністрів України з урахуванням Бюджетного кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Відповідні районні державні адміністрації, їхні структурні підрозділи, утворені як юридичні особи публічного права, реорганізуються в межах граничної чисельності, умов оплати праці працівників і норм витрат, встановлених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1321 затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (надалі Порядок №1321), який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України. Дія цього Порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» підлягають утворенню та/або реорганізації. Пунктом 4 Порядку №1321 передбачено, що якщо територія району, ліквідованого Верховною Радою України (далі - ліквідований район), включається до території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого вже існує райдержадміністрація, райдержадміністрація, що діяла на території ліквідованого району, реорганізується шляхом її приєднання до райдержадміністрації, розташованої в адміністративному центрі новоутвореного району. Згідно з пунктами 7, 10 Порядку №1321 перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації). Райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку. Відповідно до пунктів 12, 13 Порядку №1321 голова облдержадміністрації утворює комісії з реорганізації та затверджує їх персональний склад, а також затверджує плани вивільнення працівників райдержадміністрацій, що припиняються, за поданням голови відповідної комісії з реорганізації. Комісія з реорганізації, серед іншого, забезпечує організацію заходів, пов`язаних із звільненням та переведенням працівників райдержадміністрацій, що припиняються. Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд першої інстанції \~\~вірно зазначив , що Закон України «Про місцеві державні адміністрації» не установлює порядку та процедури звільнення заступників голів місцевих державних адміністрацій з підстав, які не пов`язані з обставинами, передбаченими частиною 3 статті 10 цього Закону, зокрема у зв`язку з реорганізацією чи у зв`язку зі скороченням чисельності, штату, посад працівників. В зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Кодексу законів про працю України. Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Підстави припинення трудового договору передбачені статтею 36 КЗпП України. Відповідно до частини 4 якої у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40). Пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, на підставі якого припинено державну службу позивача, передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому, згідно з частинами 1 і 3 статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої\~ \~статті 49-2 КЗпП України\~ \~роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Отже, звільнення з підстав, зазначених у пункті 1\~ \~статті 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (частина друга, частина четверта\~ \~статті 40 КЗпП України). Таким чином однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (далі - постанова Пленуму ВСУ) містяться роз`яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. З матеріалів справи вбачається, що \~у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України та пов`язаною з цим реорганізацією районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», Голованівської РДА стала правонаступником Благовіщенської РДА, Вільшанської РДА, Гайворонської РДА, Новоархангельської РДА, які до неї приєдналися. Це призвело до розширення юрисдикції Голованівської РДА на всю територію відповідних новоутворених районів. Одночасно процес приєднання супроводжувався змінами у складі і структурі Голованівської РДА, у чисельності її працівників. Так, відповідно до структури та штатної чисельності працівників апарату Голованівської РДА, затвердженої розпорядженням голови Голованівської РДА №315-р від 27.11.2019 року, яка діяла у 2020 році та до 01.05.2021 року, штатна чисельність апарату складала 14 штатних одиниць, у тому числі перший заступник голови (1), заступник голови (1). (а.с. 143 147) Згідно з розпорядженням голови Голованівської РДА №1-р від 05.01.2021 року з 05.01.2021 року структура та штатна чисельність апарату склала 24 штатних одиниці, у тому числі заступник голови (1). Посада першого заступника голови відсутня. Таким чином внаслідок зміни структури та штатного розпису Голованівської РДА, зокрема її апарату, чисельність працівників апарату зросла з 14 до 24 посад, проте посада першого заступника голови була скорочена. Як вбачається з матеріалів справи, про наступне вивільнення у зв`язку зі скороченням штату (посади) позивача попереджено 06.01.2021 року головою Голованівської РДА [PERSON] . При цьому одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі скороченням посади позивачу інша робота за відповідною професією чи спеціальністю, як того вимагає частина 2 статті 40, стаття 49-2 КЗпП України, запропонована не була. В той же час , суд першої інстанції вірно звернув увагу на той факт, що \~у структурі та штаті апарату Голованівської РДА, а також її структурних підрозділів на момент попередження позивача про звільнення 06.01.2021 року були вакантні посади, зокрема посади заступника голови Голованівської РДА, а також посади державної служби, що відповідач не заперечує. \~ При цьому жодна з цих посад позивачу не була запропонована. Доказів невідповідності позивача цим посадам за спеціальністю, кваліфікацією чи досвідом роботи відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.. Натомість голова Голованівської РДА [PERSON] , діючи як \~голова комісії з реорганізації районних державних адміністрацій в Голованівському районі, 05.01.2021 року запропонував посаду заступника голови Голованівської РДА іншій особі [PERSON] - заступнику голови Гайворонської РДА, яка припинялася шляхом приєднання до Голованівської РДА. (а.с. 156 - 155). Згодом розпорядженням голови Голованівської РДА №132-к від 15.03.2021 року [PERSON] призначено на посаду заступника голови Голованівської РДА 16.03.2021 року в порядку переведення з Гайворонської РДА на підставі пункту 5 статті 36 КЗпП України. (а.с. 89) Враховуючи особливість спірних правовідносин та правові норми, що їх регулюють суд першої інстанції дійшов вірного висновку, \~що та обставина, що 05.01.2021 року [PERSON] дав згоду на зайняття цієї посади (а.с. 63), не виключала обов`язок відповідача з 06.01.2021 року запропонувати цю вакантну посаду позивачу, який відповідав кваліфікаційним вимогам до цієї посади, та розглянути можливість залишення позивача на роботі шляхом переведення на цю посаду, з врахуванням його кваліфікації і продуктивності праці. \~ Водночас, колегія суддів апеляційного суду, зважаючи на доводи апеляційної скарги про те що вакантна посада заступника голови Голованівській РДА в новоствореній структурі апарату райдержадміністрації, вже раніше була запропонована іншій особі, а саме \~ [PERSON] , \~вважає за необхідне зазначити, що в процесі працевлаштування осіб, які підлягають звільненню у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила на перевагу на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП, а саме: правила цієї статті не звільняють роботодавця від обов`язку запропонувати всі наявні вакантні посади всім, без виключення, працівникам, які підлягають звільненню, без врахування переважного права на залишення на роботі та переважного права на працевлаштування. Ці переважні права та переваги враховуються вже на наступному етапі - прийняті на роботу на новостворені посади. Крім того матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем будь яких дій станом на момент попередження позивача про звільнення і до видання спірних розпоряджень, спрямованих на з`ясування наявності у позивача переважного прав на залишення на роботі у порівнянні з [PERSON] , як того вимагає стаття 42 КЗпП України, зокрема проведення порівняльного аналізу продуктивності їх праці і кваліфікації. Спростовуючи доводи \~відповідача про те, що позивачу не могли бути запропоновані посади державної служби, на які він міг бути призначений лише за результатами конкурсного відбору відповідно до Закону України «Про державну службу», суд першої інстанції вірно зазначив, що у той період діяла норма пункту 8 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 13.04.2020 року №553-IX, яка передбачала тимчасове, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зупинення дії положень Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу. Питання про можливість призначення позивача на вакантні \~посади державної служби в апараті Голованівської РДА на період дії карантину відповідачем не розглядалося, а такі вакантні посади після оголошення та проведення добору у лютому 2021 року йому не пропонувалися. Також відповідачем не пропонувалися позивачу вакантні посади в інших структурних підрозділах Голованівської РДА. Доводи апелянта з приводу того, що на засіданні профспілкового комітету Голованівської РДА 15.01.2021 року головним спеціалістом відділу з питань правової роботи, запобігання і виявлення корупції, управління персоналом апарату Голованівської РДА [PERSON] були запропоновані вакантні посади у новій структурі Голованівської РДА, що зафіксовано у протоколі №1 від 15.01.2021 року, є неспроможними, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції, [PERSON] не є суб`єктом призначення або керівником державної служби в Голованівській РДА та не має повноважень пропонувати позивачу, посада якого скорочена, інші посади в цьому державному органі в порядку забезпечення його працевлаштування відповідно до частини 2 статті 40, статті 49-2 КЗпП України. Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що одночасно з попередженням про звільнення позивача у зв`язку зі скороченням його посади внаслідок зміни структури та штатного розпису державного органу, відповідач повинен був запропонувати позивачу відповідні посади, а також інші вакантні посади, які з`явилися після цього та існували на день звільнення, враховувавши переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю. Звільнення позивача допускалося лише у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду. Однак відповідач зазначених дій не вчинив, що свідчить про те, що відповідач при звільненні позивача діяв необ`єктивно, упереджено, нерозсудливо, не дотримався порядку звільнення працівників, передбаченого частиною 2 статті 40 та частиною 3 статті \~49-2 КЗпП України, що призвело до порушення трудових прав та гарантій позивача. За таких обставин спірні розпорядження голови Голованівської РДА №128-к від 02.03.2021 року, \~№133-к від 22.03.2021 року, якими оформлено припинення трудових відносин з позивачем та звільнення його з роботи, як індивідуальні правові акти не відповідають критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС України, та є протиправними, а тому як наслідок підлягають скасуванню. Отже, незаконно звільнений із займаної посади [PERSON] підлягає поновленню на посаді з якої його було звільненої. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100). Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. В пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24 грудня 1999 року № 13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до довідки №5 від 19.05.2021 року про заробітну плату позивача за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням, а саме за січень та лютий 2021 року, відповідно до якої [PERSON] нараховано та виплачено заробітну плату за ці місяці у сумі 20453,18 грн. та 20453,18 грн. відповідно (а.с. 70). Тож виходячи із кількості робочих днів у вказані місяці (19 та 20), середньоденний заробіток позивача складає 1048,88 грн. ((20453,18 грн. + 20453,18 грн.): 39). Вимушений прогул позивача у період з 23.03.2021 року по 11.10.2021 року складає 140 робочих днів, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] становить 146843,20 грн. (1048,88 грн. х 140 днів) про що вірно зазначено судом першої інстанції. Щодо строку звернення позивача і з зазначеним позовом до суду колегія суддів зазначає, що Розпорядження голови Голованівської РДА №128-к від 02.03.2021 року зі змінами, внесеними розпорядженням №133-к від 22.03.2021 року, стали \~підставою для припинення трудових відносин з позивачем та звільнення його з роботи, останнім днем якої став день 22.03.2021 року, про що у його трудову книжку внесено відповідні записи, а тому отримавши 22.03.2021 року копію розпорядження №133-к від 22.03.2021 року, яким остаточно оформлено його звільнення з роботи, \~а тому подавши цей позов 21.04.2021 року позивач не пропустив місячний строк звернення до суду, передбачений ст. 122 КАС України, а тому підстави для залишення позову без розгляду, як на тому наполягає апелянт, відсутні. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, в рішенні суду першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Результат розгляду: denied