Рішення адміністративного суду від 2022-10-21 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Покровський Арматурний завод» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, в якому просило: - визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.08.2021 № 2977668/43501043; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Покровський арматурний завод» від 05.10.2020 № 42, датою її подання. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року позов задоволений. Одночасно з позовом позивач заявив вимогу про стягнення судових витрат на правничу допомогу. 15.02.2022 (відповідно до поштового конверту а.с. 163) позивач звернувся до суду з заявою про підтвердження витрат на правничу допомогу справі № 160/24559/21 за позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 28 лютого 2022 року додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено заяву позивача про стягнення судових витрат на правничу допомогу. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України\~ \~витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України. Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, між позивачем та Адвокатським бюро\~ \~Шашликов та партнери\~ \~укладено Договір про надання правової допомоги від 04.01.2021 № 4/2021 (а.с. 87-90) (далі\~ \~Договір). Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3, 4.7 Договору оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі адвокатського бюро. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. В акті, визначеному в п.4.3 Договору сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акта. 05.01.2022 позивачем та Адвокатським бюро\~ \~Шашликов та партнери\~ \~затверджено акт про надання правової допомоги (а.с. 153). Пунктом 1 зазначеного акту визначено суму за надану правову допомогу в розмірі 8000 грн. Відповідно до п.2 вказаного акту клієнт зобов`язаний сплатити суму гонорару, зазначену у п.1 акту про надання правової допомоги безготівковим перерахунком протягом 30 календарних днів. Вирішуючи питання що стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18. Стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. є обґрунтованим. В свою чергу колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу. За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката наведено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України). При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У разі задоволення позову, судові витрати відшкодовуються. Виходячи з обставин справи, до заяви від 15.02.2022 про підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано Акт про надання правничої допомоги від 05.01.2022 та Детальний опис виконаних робіт від 05.01.2022 у яких зазначено дати надання послуги, її вид та витрачений час (а.с. 153-155). З огляду на викладене, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, яка не є складною та розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, сталу судову практику щодо аналогічних спорів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 гривень є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом, витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку із чим достатнім та обґрунтованим розміром таких витрат є 2000 грн, відтак саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь відповідача за рахунок бюджетних асигнувань позивача. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, проте помилково визначив розмір витрат на професійну правову допомогу, залишивши без уваги наведені критерії щодо співмірності, достатності та обґрунтованості. Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. За таких обставин, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки справа відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Результат розгляду: partial