Рішення адміністративного суду від 2023-06-05 00:00:00+03

[PERSON] звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в якому просила скасувати постанову про адміністративне правопорушення №11/495 від 06 грудня 2022 року, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Обґрунтовує позов тим, що вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню, оскільки відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено всі обставини, що мають значення для справи. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подія правопорушення відсутня, оскільки алкогольні напої неповнолітнім особам не продавала. Зазначає, що доказів про вчинення нею адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.156 КУпАП у розпорядженні відповідача при розгляді справи про притягнення її до адміністративної відповідальності не було. У складеному протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №290945 від 07 жовтня 2023 року відсутні відомості про вилучення доказів, які підтверджують реалізацію алкогольного напою (фіскального чеку), а також самого алкогольного напою. Зазначає, що суд першої інстанції обгрунтував відмову у задоволенні позову, покликаючись тільки на пояснення неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , без врахування її пояснень та показів іншого свідка. Крім того, вказує, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 06.12.2022 не містить посилань на докази вчинення нею адміністративного правопорушення. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов. Враховуючи вимоги статті 286 та статті 311 КАС України), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції, інспектором СЮП Івано-Франківського РУП лейтенантом поліції Василецьким В.В. 07.10.2022 складено протокол ВАБ №290945, в якому встановлено, що [PERSON] 06.10.2022 біля 21 год. порушила правила торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: здійснила продаж алкогольного напою - коньяк «Азнаурі», ємністю 1л, неповнолітній особі в магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , чим порушено ч.2 ст.156 КУпАП. Зазначений протокол, а також інші матеріали, а саме, лист на ім`я начальника Івано-Франківського РУГІ ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції П. Міровського щодо заяви від 07.10.2022 за №330855; заява [PERSON] від 07.10.2022.; заява [PERSON] від 07.10.2022; пояснення [PERSON] від 07.10.2022; пояснення [PERSON] від 07.10.2022; пояснення [PERSON] від 07.10.2022; пояснення [PERSON] (неповнолітня особа); пояснення [PERSON] (неповнолітня особа); копія ліцензії з додатками; копія фотофіксажу, були направлені Івано-Франківським РУП для розгляду адміністративній комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради. 06.12.2022 адміністративною комісією виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради винесено постанову № 11/495 від 06.12.2022, згідно якої позивача [PERSON] визнано винною у адміністративному правопорушенні, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. Не погоджуючись з притягненням до адміністративної відповідальності та вважаючи постанову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення правопорушення доведено належними доказами, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено штраф у розмірі 6800 грн, є правомірною. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду враховує наступне. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України. Як передбачено частиною третьою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. У силу ст. ст. 245, 280 КУпАП орган чи посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. З аналізу наведених вище правових норм слідує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Тож суд першої інстанції мав з`ясувати, зокрема, чи було рішення відповідача (постанова адміністративної комісії) винесене у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури. Відомості про вчинення адміністративного правопорушення зазначаються у складеному відповідною особою протоколі, при цьому вимоги до його змісту визначені нормами КУпАП. Так, відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. Відповідно до п.15 Розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затв. наказом МВС України №1376 від 06.11.2015р., до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення). Предметом судового оскарження є постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради № 11/495 від 06.12.2022, згідно якої позивача [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 156 КУпАП. Склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.2 ст.156 КУпАП, передбачає порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі алкогольними напоями, зокрема, продаж алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку. Зі змісту постанови № 11/495 від 06.12.2022 вбачається, що адміністративною комісією про виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради ( далі - Комісія ) за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №290945 від 07.10.2022 та матеріалів, які направлялись з даним протоколом, встановлено, що [PERSON] 06.10.22, біля 21 год., порушила правила торгівлі алкогольними напоями, а саме, здійснила продаж алкогольного напою - коньяк Азнаурі, 1л, неповнолітній особі [PERSON] , [INFO] , в магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , чим порушено ч.2 ст.156 КУпАП. Ці фактичні дані, як вбачається з оскаржуваної постанови, Комісією було встановлено з протоколу серії ВАБ №290945 від 07.10.2022, листа на ім`я начальника Івано-Франківського РУГІ ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції П. Міровського щодо заяви від 07.10.2022 за №330855; заяви [PERSON] від 07.10.2022.; заяви [PERSON] від 07.10.2022; пояснень [PERSON] від 07.10.2022; пояснень [PERSON] від 07.10.2022; пояснень [PERSON] від 07.10.2022; пояснень [PERSON] (неповнолітня особа); пояснень [PERSON] (неповнолітня особа); копії ліцензії з додатками; копії фотофіксажу. Аналіз складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №290945 від 07.10.2022 свідчить, що він складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, зокрема, у ньому не зазначено відомості про особу, яка не досягла 18 років, якій був реалізований алкогольний напій (коньяк «Азнаурі», ємністю 1 л), а також не зазначено прізвища та адреси свідків і потерпілих, що свідчить про те, що обставини придбання алкогольного напою неповнолітньою особою не встановлені. Водночас, позивач [PERSON] у своїх письмових поясненнях, доданих до протоколу, заперечила факт продажу алкогольних напоїв неповнолітнім особам. Також даний протокол не містить відповідного запису про вилучення алкогольного напою (коньяк «Азнаурі», ємністю 1 л), як і відомостей про вилучення документів, які підтверджують реалізацію алкогольного напою - фіскального чеку. У протоколі відсутні також докази фото- чи відеофіксації порушення, як відсутні і будь-які посилання на докази, які до нього приєднані, крім письмових пояснень [PERSON] . Колегія суддів наголошує, що названі докази є необхідними для встановлення факту реалізації продавцем [PERSON] алкогольних напоїв неповнолітній особі. Крім цього, слід зазначити, що протокол складений не у день виявлення порушення, час його складання не зазначений, а тому підстав вважати, що він складений протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, як передбачено ст. 254 КУпАП, у суду немає. Колегія суддів апеляційного суду також звертає увагу, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є саме працівник торгівлі, а не будь - яка інша особа, але до протоколу не додано документа, який би засвідчив те, що [PERSON] є працівником підприємства торгівлі. З огляду на вищевстановлене та враховуючи, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснень потерпілих, свідків, речових доказів, протоколу про вилучення речей і документів, рапортів посадових осіб, а також інших документів та матеріалів, що містять інформацію про правопорушення, колегія суддів приходить до висновку, що протокол серії ВАБ №290945 від 07.10.2022 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП і обставини порушення, що у ньому зазначені, не підтверджені жодними доказами. Щодо інших матеріалів, поданих на розгляд Комісії і зазначених у оскаржуваній постанові, то апеляційний суд наголошує, що вони не є належними доказами у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вони не зазначені у протоколі як докази. Надані Комісії письмові пояснення відібрані поліцейським у невідомих осіб в процесі опрацювання матеріалів щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності неповнолітніх і відношення до справи не мають. Окрім цього, дослідивши письмові пояснення неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , апеляційний суд встановив, що останні не вказали безпосередньо на позивача як продавця, що реалізував їм алкогольний напій. Письмові пояснення їх батьків теж не можна брати до уваги, оскільки вони не були свідками придбання алкогольного напою, а довідались про це від інших осіб. Із цих же пояснень вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] були виявлені працівниками поліції поза межами магазину «Заравшан» і у час доби, значно пізніший за момент вчинення правопорушення, вказаний у протоколі. Наведені суперечності під час розгляду справи про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності не були усунуті Комісією, неповнолітні та їх батьки не допитані безпосередньо як свідки під час розгляду. Апеляційний суд також бере до уваги, що в матеріалах справи відсутня інформація про те, що позивач викликалась на засідання адміністративної комісії для надання пояснень, що свідчить про наявність суттєвих порушень вимог КУпАП адміністративною комісією Івано-Франківської міської ради при винесенні оскаржуваної постанови. Згідно статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З оскаржуваної постанови не встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи мала можливість надати пояснення, подавати докази, користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася у відсутності [PERSON] і даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи в матеріалах справи немає. Наведені обставини свідчать про наявність суттєвих порушень вимог КУпАП, допущених адміністративною комісією Івано-Франківської міської ради при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови. Суд апеляційної інстанції зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення органом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17. Суд першої інстанції, оцінюючи оскаржувану постанову Комісії як правомірну, не врахував, що Комісія, як орган, що розглядав справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності всупереч вимогам ст.ст. 245, 280 КУпАП не з`ясувала чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також не встановила всіх обставин, що мають значення, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи в точній відповідності з законом. Натомість, суд першої інстанції замість перевірки правомірності оскаржуваної постанови та процедури притягнення до адміністративної відповідальності вдався до власного розгляду справи про адміністративне правопорушення, допитуючи в якості свідків осіб, які свідками у справі не були і не давали пояснень Комісії. Апеляційний суд наголошує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України). Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Обов`язок доказування правомірності свого рішення відповідно до ст. 77 КАС України покладається на суб`єкта владних повноважень. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність події адміністративного правопорушення. Постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради винесена необгрунтовано, без дотримання принципу рівності перед законом, без врахування права особи на участь у прийнятті рішень, а тому вона є протиправною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП - закриттю згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України. З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийняв рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до вимог ст.317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи встановлено, що позивач понесла витрати на правничу допомогу, надану адвокатом Боднарчуком А.М. у суді першої інстанції у розмірі 4000 грн та в суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 грн, в підтвердження чого надано договір від 15 грудня 2022 року, укладений адвокатом Боднарчуком А.М. з [PERSON] про надання правової допомоги (до суду першої інстанції), договір від 05 квітня 2023 року, укладений адвокатом Боднарчуком А.М. з [PERSON] про надання правової допомоги (до суду апеляційної інстанції); розрахунки винагороди з детальними описами виконаних робіт; акти приймання-передачі виконаної роботи. Колегія суддів враховує, що за вимогами процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: granted