Рішення адміністративного суду від 2022-05-24 00:00:00+03

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо \~\~- комерційної фірми «ЮНІФ ЛТД" \~\~задоволено. Суд зобов`язав Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) виключити відомості про боржника Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми\~ ЮНІФ ЛТД\~ з Єдиного реєстру боржників, внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №64554831, зобов`язав Шевченківський відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) зняти арешт з грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми\~ ЮНІФ ЛТД, накладений у зв`язку з виконавчим провадженням № 64554831. Суд також здійснив розподіл судових витрат і присудив за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми\~ ЮНІФ ЛТД\~ судові витрати по справі в розмірі 3270 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції в частині стягнення на його користь\~ витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., та в цій частині прийняти нове рішення, яким\~ стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 9600 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про безпідставне зменшення судом першої інстанції розміру вказаних судових витрат, які визначені позивачем та адвокатом у 9600 грн. Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив. Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено\~ статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами\~ статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Колегія суддів звертає увагу, що перевірка в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, згідно приписів\~ статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється апеляційним судом в межах вимог апеляційної скарги, а саме в частині стягнення\~ з відповідача\~ на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Приписами\~ статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України\~ визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~ Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини 3\~ статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України\~ передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи містять договір про надання правової (правничої) допомоги від 12 листопада 2021 р., протокол узгодження вартості правової (правничої) допомоги від 12 листопада 2021 р., опис (наданих послуг) від 17.11.2021, акт приймому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 17 листопада 2021 р., рахунок-фактуру ; 17/1121 від 17.11.2021 (а.с. 24-31) Судом при визначенні суми витрат із послуг з правничої допомоги враховано складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт. Справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо \~\~- комерційної фірми «ЮНІФ ЛТД"\~ \~\~\~\~\~до \~\~\~\~Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) віднесена судом до категорії незначної складності, тому заявлена адвокатом кількість витрачених ним годин на вивчення документів клієнта, аналіз нормативно-правових актів України, що врегульовують правовідносини, а також складання позовної заяви (5 годин), на думку суду першої інстанції, не є співмірною із наведеним критеріям. Колегія суддів, у свою чергу, звертає увагу, що \~прохальна частина позовної заяви не містить вимоги про стягнення із відповідача конкретної суми судових витрат, у тому числі, суми витрат на професійну правничу допомогу. Також, адвокатом включено до переліку виконаних ним робіт - зібрання доказів. Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, на підтвердження отримання доказів за запитом адвоката. Заява Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо \~\~- комерційної фірми «ЮНІФ ЛТД"\~ до \~\~Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) була направлена 08.11.2021, а відповідь на неї надана відповідачем 11.11.2021, тобто до укладення договору між Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо \~\~- комерційної фірми «ЮНІФ ЛТД"\~ \~\~\~\~\~та адвокатом Колодочка Г.В. (а.с.14). Крім того, в акті прийому - передачі від 17.11.2021 не зазначено, яку кількість годин витрачено адвокатом окремо на збирання доказів і яких саме, та не вказано, скільки годин витрачено адвокатом на складання позовної заяви. Таким чином судом першої інстанції обгрунтовано визначено розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. Щодо заявленого позивачем до відшкодування «гонорар успіху» у розмірі 3000 грн. У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №904/4507/18 від 12.05.2020 «гонорар успіху» адвоката було визнано як «витрату з відкладальною умовою» та зазначено, що «гонорар успіху» може бути включений до списку витрат, які підлягають відшкодуванню. Однак, у \~постанові Верховного Суду від 13.02.2019 \~у справі №756/2114/17, вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Такі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відшкодування «гонорару успіху», який, до того ж, адвокатом до рахунку-фактури № 17/1121 не включено, позивачем не сплачено (а.с.31). За результатами перегляду справи в апеляційному порядку колегія суддів дійшла висновку про залишення оскарженого рішення суду першої інстанції без змін, апеляційної скарги без задоволення, у зв`язку із чим питання розподілу судових витрат, понесених на стадії апеляційного провадження, не вирішується.

Результат розгляду: denied