Рішення адміністративного суду від 2023-03-21 00:00:00+02

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась [PERSON] з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати акт форми Н-5* від 16.03.2021 розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 07.08.2012, - визнати протиправним та скасувати протокол засідання комісії зі спеціального розслідування від 15.03.2021 №2 щодо розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 07.08.2012; - зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести повторне розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] 07.08.2012, та скласти акт розслідування нещасного випадку форми Н-5*, зазначивши, що цей випадок пов`язаний з виконанням [PERSON] службових обов`язків та скласти акт форми Н-1* про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням [PERSON] службових обов`язків. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, позов задоволено: Визнано протиправним та скасовано акт форми Н-5* від 16.03.2021 розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 07.08.2012, складений Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області; Зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, 18036, код ЄДРПОУ 08592537) провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 07.08.2012, та скласти акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням позивачем службових обов`язків; Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, 18036, код ЄДРПОУ 08592537) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень. Окружним адміністративним судом міста Києва 13 грудня 2021 року видано виконавчий лист, зокрема, щодо негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь [PERSON] середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць - 7017,71 грн. (сім тисяч сімнадцять гривень 71 копійка), в якому боржником визначено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України. До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась [PERSON] із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №580/2348/21 за її позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними та скасування акта розслідування нещасного випадку, та зобов`язання провести повторне розслідування, в якій просить: замінити сторону боржника у виконавчому листі №580/234//21 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь [PERSON] судових витрат зі сплати судового збору у сумі 908 грн., з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на Міністерство внутрішніх справ України; замінити сторону боржника у виконавчому листі №580/2348/21 про зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] 07.08.2012 та скласти акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням позивачем службових обов`язків, з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на Міністерство внутрішніх справ України. Обґрунтовуючи заяву про заміну боржника позивач зазначає, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу Управління МВС України в Черкаській області (код ЄДРПОУ 08592537) припинено 20.01.2022. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду Києва від 07 жовтня 2022 року заяву [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону боржника у виконавчому листі №580/2348/21 про зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] 07.08.2012 та скласти акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням позивачем службових обов`язків, з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ 08592537) на Головне управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ 40108667). Замінено боржника у виконавчому листі №580/234//21 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь [PERSON] судових витрат зі сплати судового збору у сумі 908 грн., з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ 08592537) на Головне управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м. Черкаси, 18036, код ЄДРПОУ 40108667). В решті заяви відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що основні завдання Національної поліції України є тотожними основним завданням міліції, які були передбачені Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ. Отже функції із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності ліквідованих управлінь МВС України (зокрема, Управління МВС України в Черкаській області) перейшли до відповідних управлінь Національної поліції. Не погоджуючись з судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви позивачу про заміну боржника з Управління МВС України в Черкаській області на Головне управління Національної поліції в Черкаській області В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не перевірив обставин утворення ГУНП в Черкаській області та ліквідації УМВС України в Черкаській області та прийшов до помилкового висновку про те, що апелянт є правонаступником УМВС України в Черкаській області. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано позицію Верховного Суду, згідно з якою апелянт не є правонаступником УМВС України у відповідній області, у даному випадку, у Черкаській області. В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити в частині щодо заміни відповідача на Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Позивач заперечує проти апеляційної скарги та зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до вимог законодавства. Представник МВС України в судовому засіданні надав усні пояснення, в яких зазначив, що згідно позиції Верховного Суду за 2018 -2020 роки МВС України не може бути стороною по даній категорії справ. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі статтею 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. При цьому, процесуальним правонаступництвом є заміна у справі сторони чи третьої особи у разі переходу повноважень (для суб`єкта владних повноважень), прав і обов`язків від однієї особи до іншої (правонаступника) у відносинах, щодо яких виник спір. Процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії адміністративного процесу - під час розгляду справи у суді першої інстанції, суді апеляційної інстанції, суді касаційної інстанції, під час перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами. Тобто, заміна сторони можлива лише на будь-якій стадії судового процесу. У той же час, правонаступництво допускається і на стадії виконання судового рішення в адміністративній справі (статтю 379 КАС України). За правилами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з пункту 1 частини 1 статті 3 Закону N 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. За приписами частин 1, 5 статті 15 Закону N 1404-VIII встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. За змістом частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Згідно з частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Отже, процесуальне правонаступництво можливе і на стадії виконання судового рішення в адміністративній справі. Проте, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони. З матеріалів справи вбачається, що Черкаським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №580/2348/21 про зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, 18036, код ЄДРПОУ 08592537) провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався із [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) 07.08.2012, та скласти акт розслідування нещасного випадку форми Н-5* та акт форми Н-1* про нещасний випадок виробничого характеру, що стався у період проходження служби і пов`язаний з виконанням позивачем службових обов`язків. Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074 (надалі - Порядок № 1074) орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Пунктом 6 Порядку №1074 встановлено, що у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань і функцій іншим органам виконавчої влади права та обов`язки такого органу переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України. Таким чином, законодавством передбачено правонаступництво територіальних органів міністерства-юридичних осіб публічного права. Виключення становить лише випадок, коли держава відмовляється від виконання функцій та завдань, які виконував орган виконавчої влади, що ліквідовується. Згідно пункту 1 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 28.10.2015 №878, Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство внутрішніх справ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг. З матеріалів справи вбачається, що Ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом [PERSON] до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернуто апелянту. У відповідності до відомостей, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області його засновником було Міністерство внутрішніх справ України, а основним видом діяльності - діяльність з охорони громадського порядку та безпеки. Рішення про створення та припинення вказаної юридичної особи публічного права приймались Міністерством внутрішніх справ України. Згідно інформації, зазначеної у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, як юридична особа, припинила свою дію як юридична особа 20.01.2022, про що в реєстрі був здійснений відповідний запис №1000261110014010951. Отже, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 878 завдання і функції, які виконувало Управлінням МВС України в Черкаській області, перейшли до Міністерства внутрішніх справ України. Колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи аналогічні спори, Верховний Суд у постановах від 14 грудня 2022 року по справі № 815/4162/16 та від 11 лютого 2021 року по справі №826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. У цих постановах Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень. Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво). У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з приводу проходження публічної служби. Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність. Колегія суддів звертає увагу на те, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ. Висновки суду першої інстанції про те, що органи Національної поліції України (в даному випадку ГУНП у Черкаській області) з огляду на свій правовий статус і обсяг повноважень є фактичним правонаступником ліквідованого УМВС України в Черкаській області колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015, Положенням про Національну поліцію, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №877 від 28.10.2015, та Положенням №878 не передбачено факту правонаступництва органами Національної поліції у Черкаській області прав та обов`язків УМВС України у Черкаській області. Так, Держава не відмовилась від виконання завдань і функцій по діяльності з охорони громадського порядку та безпеки, вказані завдання і функції згідно постанови Кабінету Міністрів України №878 від 28.10.2015 закріплені саме за Міністерством внутрішніх справ України. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року по справі № 804/8952/15. Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази передавання до Головного управління Національної поліції в Черкаській області майна та службової документації з Управління МВС у Черкаській області. Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на час розгляду справи у суді першої інстанції, вже було створено Головне управління Національної поліції в Черкаській області та під час розгляду справи по суті судом першої інстанції не було визнано його відповідачем у даній справі. З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про заміну Управління МВС у Черкаській області його правонаступником Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області, не дослідивши всіх обставин справи та нормативно-правових актів, які стосуються ліквідації відповідача та створення нових установ. Колегія суддів звертає увагу, що позивачем при поданні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні було обґрунтовано зазначено боржника - Міністерство внутрішніх справ України, а не Головне управління Національної поліції в Черкаській області. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала про заміну сторони виконавчого провадження, а саме визнання боржником - Головне управління Національної поліції в Черкаській області, прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення заяви позивача. Щодо посилання представника Міністерства внутрішніх справ України на практику Верховного Суду за 2018 - 2020 роки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції застосовувано останню практику суду касаційної інстанції за 2022 рік. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Приписи п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою заяву про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Результат розгляду: granted