Рішення адміністративного суду від 2022-06-09 00:00:00+03

Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" (в подальшому - АТ "СМНВО") звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1063/7 від 02.04.2021 р. «Про відмову у задоволенні скарги»; визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1154/7 від 16.04.2021 р. «Про відмову у задоволенні скарги». Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 р. в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 р. та прийняти рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців», Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи, оскільки оскаржувані накази прийняті з порушенням вимог чинного законодавства. Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судовим розглядом встановлено, що АТ "СМНВО" звернулося до Міністра юстиції України з заявою № 60/02 від 20.01.2021 р. про вчинення рейдерських дій, в якій просила: у межах наданих повноважень провести перевірку фактів щодо організації рейдерського захвату майна АТ «Сумське НВО», у виді частки у статутному капіталі ТОВ «Сумиспортінвест» в розмірі 99,98% якому належить стадіон ювілейний орієнтовною вартістю 200-250 млн. грн., а саме в діях: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державного підприємства «СЕТАМ», Управління «Центра надання адміністративних послуг» у м. Суми Сумської міської ради, а при виявлені фактів порушення вимог діючого законодавства притягнути винних осіб до дисциплінарної відповідальності, скасувати реєстрацію частки у статутному капіталі ТОВ «Сумиспортінвест» в розмірі 99,98% за ТОВ «Північ Агро Сервіс», яка проведена 11.01.2021 р., зобов`язати посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати всі обтяження по виконавчим провадженням № 60240683 і № 63391597, а саме, стадіону «Ювілейний» зі складовими частинами (номери запису про обтяження № 39636176 від 10.12.2020 р., № 39209445 від 16.11.2020 р., № 39206504 від 16.11.2020 р., № 39205236 від 16.11.2020 р., № 39204044 від 16.11.2020 р. За результатами розгляду вищевказаної заяви, Колегією Міністерства юстиції України складено висновок від 18.03.2021 р., в якому рекомендовано відмовити у задоволенні скарги позивача від 20.01.2021 р. на реєстраційну дію щодо ТОВ "Сумиспортінвест, у зв`язку з тим, що державним реєстратором Виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В. прийнято таке рішення відповідно до законодавства. Наказом Міністерства юстиції України № 1063/7 від 02.04.2021 р. АТ "СМНВО" відмовлено у задоволенні скарги від 20.01.2021 р. № 60/2 на реєстраційну дію щодо реєстрації частки у статутному капіталі ТОВ «Сумиспортінвест» в розмірі 99,98% за ТОВ «Північ Агро Сервіс», яка проведена 11.01.2021 р. 01.02.2021 р. позивач звернувся до відповідача зі скаргою на реєстраційні дії, які проведені державним реєстратором Пономаренко О.В., у якій просив: у межах наданих повноважень провести перевірку зазначених у скарзі фактів щодо організації рейдерського захоплення майна АТ «СНВО» у вигляді частки у статутному капіталі ТОВ «Сумиспортінвест» в розмірі 99,98%, та правомочності проведення реєстраційних дій державним реєстратором виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В.; скасувати реєстраційну дію № 1006321070020008074 від 11.01.2021 р. проведену державним реєстратором виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В., а саме, зміну складу учасників (засновників) юридичної особи; відповідно до прийнятого рішення, внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Наказом Міністерства юстиції України № 1154/7 від 16.04.2021 р. відповідач відмовив у задоволенні скарги позивача № 45/15 від 01.02.2021 р., у зв`язку з тим, що вже прийнято рішення Міністерства юстиції України з такого самого питання розглянута по суті, за результатами якої прийнято рішення у формі наказу № 1063/7 від 02.04.2021 р. Не погоджуючись із вищевказаними наказами відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі "Zаndv. Аustria" від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. Згідно із п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Аналіз вищезазначених норм закону вказує, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує до адміністративного суду дії Міністерства юстиції України, які пов`язані зі скасуванням реєстраційних дій, проведених державним реєстратором виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В., а саме, № 1006321070020008074 від 11.01.2021 р. «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» щодо ТОВ «СУМИСПОРТІНВЕСТ». Згідно із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 11.01.2021 р. державним реєстратором виконавчого комітету Сумської міської ради Пономаренко О.В. проведено державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «СУМИСПОРТІНВЕСТ», а саме: зміни щодо кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) юридичної особи. За наслідками дій Міністерства юстиції України, як зазначає позивач, корпоративна частка АТ «СНВО» у статутному капіталі ТОВ «СУМИСПОРТІНВЕСТ» в розмірі 99,98% протиправно передана ТОВ «Північ Агро Сервіс». Тобто, позивач фактично звернувся до суду з вказаним позовом за захистом своїх корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин. Суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини, пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів, регулюються Господарським кодексом, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки спірні правовідносини виникли між позивачем та Міністерством юстиції України щодо реєстрації змін до установчих документів, що стосується корпоративного права, то позов ТОВ «СНВО» повинен розглядатися в порядку господарського судочинства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Згідно із ч. 1 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 319 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 р., оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а належить розглядати за правилами господарського судочинства. Щодо судових витрат, суд апеляційної інстанції зазначає, що, відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Результат розгляду: partial