Рішення адміністративного суду від 2022-10-18 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптімус Плюс» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило суд: визнати протиправним та скасувати наказ від 30.03.2018 № 595 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» Офісу великих платників ДФС; визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» (код за ЄДРПОУ 36726843) з питань дотримання вимог податкового законодавства стосовно повноти, своєчасності утримання та сплати до бюджету податку на доходи нерезидентів із джерелом їх походження з України за 2014-2015 роки. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на запит контролюючого органу у передбачений законодавством строк було надано змістовну відповідь, а тому на момент прийняття оскаржуваного наказу не існувало факту ненадання пояснень та документальних підтверджень, відповідно підстави для призначення позапланової невиїзної перевірки відсутні. Також зазначив, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018 в позові відмовлено з тих підстав, що у відповідача були обґрунтовані підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки, а повідомлення про проведення перевірки було направлено позивачу своєчасно. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено. При прийнятті цієї постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем порушено вимоги підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо повідомлення платника податків з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення до початку проведення перевірки, що є порушенням прав позивача бути обізнаним про проведення відповідної перевірки та бути присутнім під час її проведення. Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, Офісу великих платників податків ДФС оскаржив його у касаційному порядку. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 та залишити в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2018. В обґрунтування своїх доводів Офіс великих платників податків ДФС зазначає, що часткове надання документів, запитуваних податковим органом, не позбавляє права на проведення перевірки, а норма пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України не містить вказівки про необхідність умови вручення платнику податків (його представнику) копії наказу завчасно, тобто до початку проведення оскаржуваної перевірки. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Оптімус Плюс» зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судові рішення - без змін. Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, на адресу позивача в порядку підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України направлено запит щодо надання інформації та її документальне підтвердження стосовно оподаткування доходів із джерелом їх походження з України при їх виплаті нерезиденту Brookbar Investments Limited, Кіпр. На зазначений запит позивачем надіслано лист від 22.09.2017 №590 (вх.№69583/10 від 22.09.2017), завірені копії документів: договір позики № BR/OPT/PL-9/20147 від 10.09.2014; зміни від 09.12.2014 до договору № BR/OPT/PL-9/20147 від 10.09.2014, зміни від 15.12.2015 до договору № BR/OPT/PL-9/20147 від 10 09.2014, зміни від 02.02.2016 до договору № BR/OPT/PL-9/20147 від 10.09.2014, зміни від 05.09.2016 до договору № BR/OPT/PL-9/20147 від 10.09.2014; довідка, яка підтверджує, що "Brookbar Investments Limited" є резидентом Республіки Кіпр; платіжні доручення № 042842 від 30.04.2015; № 042843 від 30.04.2015; № 2612 від 28.05.2015, № 2613 від 28.05.2015, № 2683 від 22.06.201, № 2684 від 22.06.2015, № 2782 від 29.07.2015, № 2816 від 01.09.2015, № 2845 від 18.09.2015, №2938 від 02.11.2015. Однак, як було встановлено податковим органом при дослідженні поданих платником документів, договір позики від 10.09.2014 № BR/OPT/PL - 9/2014 між ТОВ «Оптімус Плюс» та «Brookbar Investments Limited» (зі змінами) не містить розміру відсотків за використання позики. У зв`язку з тим, що копія договору містить обрив сторінок 2-3, податковим органом направлено позивачу повторний запит. На повторний запит відповідача від 01.11.2017 №56283/10/28-10-09-12 щодо надання копії договору в повному обсязі, виписок банку, які підтверджують отримання позики від "Brookbar Investments Limited", платіжних доручень, які підтверджують виплату процентів за позикою "Brookbar Investments Limited" за 2014 - 2015 роки ТОВ «Оптімус плюс» листом від 28.11.2017 №675 (вх.№84784/10 від 28.112017) повідомив відповідача, що відповідно до пункту 103.4 статті 103 Податкового кодексу України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - Довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. Наказом Офісу великих платників податків ДФС України від 16.03.2018 на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 754, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та доповідної записки начальника відділу податкового супроводження підприємств базових галузей економіки Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС призначено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Оптімус плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства стосовно повноти, своєчасності утримання та сплати до бюджету податку на доходи нерезидентів із джерелом їх походження в Україні за 2014-2015 роки тривалістю 2 робочих дні з 21.03.2018. 21.03.2018 посадовими особами відповідача складено акт про відсутність посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою) ТОВ «Оптімус Плюс» та неможливість вручення наказу. 30.03.2018 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України видано наказ №595 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» з питань дотримання вимог податкового законодавства стосовно повноти, своєчасності утримання та сплати до бюджету податку на доходи нерезидентів із джерелом їх походження з України за 2014-2015 роки тривалістю 2 робочих дні з 10.04.2018 Копію наказу від 30.03.2018 з повідомленням про проведення перевірки від 02.04.2018 направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням. Перевірку було проведено посадовими особами контролюючого органу з 10 по 11 квітня 2018 року. За даними рекомендованого листа з повідомленням позивачем наказ про проведення перевірки від 30.03.2018 отримано 11.04.2018. Надаючи оцінку обставинам у справі, Верховний Суд виходить з наступного. Відповідно до положень пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження. Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин зокрема, якщо за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. За змістом підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України перевірка здійснюється за наявності такої обставини: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;. Відповідно до пункту 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.. Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки Викладене свідчить, що контролюючий орган вправі призначати перевірку у випадку ненадання платником документальних підтверджень та обґрунтування наданих ним пояснень на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу. Враховуючи, що на повторний запит Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС від 01.11.2017 №56283/10/28-10-09-12 щодо надання копії договору в повному обсязі, виписок банку, які підтверджують отримання позики від "Brookbar Investments Limited", платіжних доручень, які підтверджують виплату процентів за позикою "Brookbar Investments Limited" за 2014 - 2015 роки ТОВ «Оптімус плюс» не надано, у податкового органу були обґрунтовані підстави для призначення документальної позапланової перевірки. За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в позові в частині визнання протиправним та скасування наказу від 30.03.2018 № 595 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» Офісу великих платників ДФС є правильним. Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Офісу великих платників податків ДФС з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Оптімус Плюс» слід зазначити наступне. Так, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться виключно на підставі наказу, та за умови отримання платником його копії з відомостями про дату та місцем її проведення до її початку. Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Наведене правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 27.01.2015 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будгарантінвест-55» до Державної податкової інспекції у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної позапланової перевірки та визнання протиправними дій. Враховуючи встановлені обставини, що позивачем не було отримано копію наказу від 30.03.2018 № 595 до початку її проведення, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в цій частині. Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Результат розгляду: partial