Рішення адміністративного суду від 2022-01-25 00:00:00+02

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, в розмірі 935,7 грн. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач \~подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки строк експлуатації виданих відповідачу під час служби предметів однострою не закінчився, а тому він за приписами чинного законодавства повинен відшкодувати вартість таких предметів. Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи. Розгляд справи за приписами ст. 311 КАС України здійснений в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ 19.04.2021 ГУНП в Запорізькій області видано наказ № 671 «Про відшкодування вартості предметів однострою», яким затверджено суму вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, що підлягають відшкодуванню у зв`язку зі звільненням поліцейських зі служби: старшого лейтенанта поліції [PERSON] (0091455), дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області в розмірі 935,7 грн. (а.с. 11) 22.04.2021 ГУНП в Запорізькій області видано наказ №202о/с «По особовому складу», відповідно до якого старшого лейтенанта поліції [PERSON] (0091455), дізнавача сектору дізнання відділу поліції №6 Запорізького районного управління поліції, з 23 квітня 2021 року звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). (а.с. 10) При цьому, в наказі від 22.04.2021 зазначено про те, що сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 935,70 грн. У зв`язку із невідшкодуванням відповідачем коштів, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, \~що позивач не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення відповідача зі служби не видавав наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився та, як наслідок, не видавав відповідачу під розписку належно завірену копію такого наказу, що свідчить про недотримання позивачем вимог Порядку № 772. При цьому, зазначення у наказі про звільнення відповідача від 22 квітня 2021 року № 202 о/с про суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, не може слугувати заміною своєчасного видання, передбаченого Порядком №772, наказу про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, та не звільняє позивача від обов`язку дотримання передбаченої Порядком № 772 процедури відшкодування вартості зазначеного майна. Більш того, матеріали адміністративної справи не містять взагалі належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач був повідомлений про наявність у нього обов`язку відшкодувати вартість предметів однострою. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ При поданні позову позивач зазначав, що ним строки звернення до суду не порушені, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Відкриваючи провадження у справі та розглядаючи справу по суті позову, суд першої інстанції в частині додержання позивачем строку звернення до суду, виходив з того, що адміністративний позов подано в межах такого строку. Проте, реченням другим абзацу другого частини другої статті 122 КАС України\~ передбачено, що цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Отже,\~ КАС України\~ передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним тримісячним строком, визначеним у частині другій\~ статті 122 цього Кодексу. Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою\~ статті 122 КАС України. Відповідно до п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування. Отже, служба в Національній поліції є публічною службою, що позивачем не заперечується. У цій справі спірні правовідносини виникли у зв`язку зі звільненням відповідача з публічної служби та виникненням у нього, на переконання позивача, зобов`язання щодо відшкодування видних йому під час служби предметів однострою, строк експлуатації яких не закінчився. З цього приводу, апеляційний суд зазначає, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання щодо відшкодування вартості виданих під час служби предметів однострою, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування такої вартості відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої\~ статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. У справі, що переглядається, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом 2 червня 2021 року, що підтверджується штампом суду на позовній заяві (а.с. 1), тобто з пропуском місячного строку з дня звільнення відповідача з Національної поліції (23 квітня 2021 року). Відповідно до положень частини третьої\~ статті 123 КАС України в редакції, яка є чинною станом на час перегляду справи апеляційним судом, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Оскільки позивачем пропущено встановлений частиною п`ятою\~ статті 122 КАС України\~ місячний строк для звернення до суду з цим адміністративним позовом і не заявлено про поновлення строку звернення до адміністративного суду та не наведено поважних причин його пропуску, то це, з огляду на вимоги\~ КАС України, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. При цьому доводи позивача, що приписи ч. 2 ст. 122 КАС України регулюють лише строки звернення до суду у спорах з питань реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, і не регулюють ці строки у \~спорах стосовно відшкодування такою особою заборгованості перед суб`єктом владних повноважень, в якому він проходить публічну службу, є безпідставними, оскільки ні ч. 2, ні ч. 5 ст. 122 КАС України таких застережень не містять і зазначені висновки відповідача жодною нормою КАС України не підтверджені. Колегія суддів ще раз зазначає, що ч. 5 ст. 122 КАС України за своїм змістом охоплює всі правовідносини, які виникають під час прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби, і жодних винятків з цього правила КАС України не встановлює. Пунктом 8 частини першої\~ статті 240 КАС України\~ визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою\~ \~статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини 1\~ статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями\~ 238,\~ 240\~ \~\~цього\~ \~\~Кодексу. Отже, судом першої інстанції рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому воно підлягає скасуванню із залишенням позову без розгляду. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial