Рішення адміністративного суду від 2022-03-17 00:00:00+02

15.01.2021 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач), третя особа: Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області, в якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення органу владних повноважень в особі Управління СБ України в Запорізькій області, оформлене наказом начальника Управління СБ України в Запорізькій області №810-ос/дск від 15.12.2020 року щодо притягнення [PERSON] до матеріальної відповідальності. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.08.2021 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі. З рішенням суду першої інстанції не погодилось Управління СБ України в Запорізькій області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, що виразилось у неправильному тлумаченні нормативно-правових актів, що регламентують правовий режим майна у Збройних Силах, матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі. Апелянт вважав невірним твердження суду першої інстанції про те, що матеріальні цінності, які були передані від Калуської районної ради та Калуської міської ради у розпорядження Калуського МВ УСБУ та отримані [PERSON] не набули статусу державного, військового чи іншого майна, залученого під час мобілізації. В той же час, [PERSON] , який здійснював загальне керівництв господарською діяльністю Калуського МВ УСБУ в Івано-Франківській області, представляв зазначений відділ у Калуській міській раді, Калуській районній раді, отримував матеріальні цінності саме для цього відділу, однак, всупереч своїм обов`язкам військової служби не здійснював заходи обліку отриманого ним майна. Апелянт вважав, що матеріальні цінності, отримані [PERSON] , мали статус державного майна та підпадали під визначення «інше майно», наведене у Законі України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі». Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 28.07.2015 року по 11.01.2020 року [PERSON] займав посаду начальника Калуського міського відділу УСБУ в Івано-Франківській області та наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 22.05.2020 року №78-ос/ДСК, був відкомандирований для подальшого проходження військової служби УСБУ в Запорізькій області. За результатами проведеного службового розслідування, комісією, призначеною наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 01.10.2020 року №392/ДСК, встановлено, що своїми діями підполковник [PERSON] порушив вимоги п.5, розділу І, пунктів 6, 12 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року №879, що призвело до завдання шкоди державі, оскільки він безпідставно використовував на свій особистий розсуд товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., отримані від органів місцевого самоврядування. Наказом начальника УСБУ в Запорізькій області №810-ос/дск від 15.12.2020 року притягнуто [PERSON] , заступника начальника відділу захисту національної державності, до матеріальної відповідальності у сумі 140092,50 грн. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» та Порядком проведення у Службі безпеки України службового розслідування для встановлення причин завдання шкоди державі, її розміру та винних осіб, затвердженими наказом ЦУ СБ України від 20.12.2019 року №1954. Крім того, комісія дійшла висновку про наявність в діях [PERSON] окремих ознак корупційного діяння, передбаченого ст.22 розділу IV Закону України «Про запобігання корупції», в частині порушення обмежень щодо використання службових повноважень чи службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі, використовувати в приватних інтересах товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., які були ним особисто отримані в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді, чи ознак службової недбалості, пов`язаної з неналежним виконанням обов`язків щодо обліку майна Калуського МВ УСБУ, вартістю 140092,50 грн., яке було ним особисто отримано в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді. Ним особисто отримувались відповідні товарно-матеріальні цінності, про що вказують документальні матеріали (інформаційне повідомлення Калуської міської ради від 11.11.2020 року, №3372 від 17.11.2020 року, інформаційне повідомлення Калуської районної ради від 30.10.202 року, №3371 від 17.11.2020 року, інформаційне повідомлення Калуської районної ради від 11.11.2020 року, №3370 від 17.11.2020 року). При цьому, зафіксовано фактичну відсутність вказаних товарно-матеріальних цінностей в Калуському МВ УСБУ, а також документального підтвердження їх обліку, використання, зберігання чи списання (акт огляду документальних матеріалів щодо обліку грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, які безоплатно надані органами державної влади та місцевого самоврядування області для потреб УСБУ в Івано-Франківській області в період 2014-2020 років від 17.11.2020 року №3/3958, акт огляду майна Калуського MB УСБУ від 11.11.2020 року №3/3957). При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» обов`язковою умовою застосування матеріальної відповідальності військовослужбовця є завдання шкоди військовому або іншому майну, до якого відноситься державне нерухоме та рухоме майно, майно залучене під час мобілізації, однак передані [PERSON] товарно-матеріальні цінності від Калуської районної ради та Калуської міської ради були майном територіальної громади, бо передавались позивачу за первинними документами. Але в подальшому, вказані товарно-матеріальні цінності у розпорядження Калуського МВ УСБУ не були передані (не поставлені на облік), а тому правовий режим вказаного майна не набув статусу державного, військового чи іншого майна, залученого під час мобілізації, а тому застосовувати положення Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в даному випадку є безпідставним. Крім того, суд вважав, що розмір шкоди за результатами службового розслідування визначений всупереч положень чинного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що з 28.07.2015 року по 11.01.2020 року [PERSON] займав посаду начальника Калуського міського відділу УСБУ в Івано-Франківській області та наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 22.05.2020 року №78-ос/ДСК, [PERSON] був відкомандирований для подальшого проходження військової служби УСБУ в Запорізькій області. За результатами проведеного службового розслідування, комісією, призначеною наказом начальника УСБУ в Івано-Франківській області від 01.10.2020 року №392/ДСК, встановлено, що своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.5, розділу І, пунктів 6, 12 розділу II Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 року №879, що призвело до завдання шкоди державі, оскільки він безпідставно використовував на свій особистий розсуд товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., отримані від органів місцевого самоврядування. Крім того, комісія дійшла висновку про наявність в діях [PERSON] окремих ознак корупційного діяння, передбаченого ст.22 розділу IV Закону України «Про запобігання корупції», в частині порушення обмежень щодо використання службових повноважень чи службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі, використовувати в приватних інтересах товарно-матеріальні цінності, вартістю 140092,50 грн., які були ним особисто отримані в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді, чи ознак службової недбалості, пов`язаної з неналежним виконанням обов`язків щодо обліку майна Калуського МВ УСБУ, вартістю 140092,50 грн., яке було ним особисто отримано в період 2016-2019 років у Калуській районній раді та Калуській міській раді. Встановлено, що наказом начальника УСБУ в Запорізькій області №810-ос/дск від 15.12.2020 року [PERSON] , заступника начальника відділу захисту національної державності, притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 140092,50 грн. Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції. Матеріалами справи встановлено, що Територіальним управлінням, розташованим у місті Львові Державного бюро розслідування 27.072021 року [PERSON] повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), в тому числі вчиненому повторно. Фактичні обставини кримінального правопорушення аналогічні фактичним діям, за які [PERSON] було притягнуто до матеріальної відповідальності відповідно до наказу від 15.12.2020 року №810-ос/дск. Відповідно до листа Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.02.2022 року №345/4766/21/3572/2022 в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст.190 КК України, яке поступило 01.11.2021 року. На даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Відповідно до частин 1, 2 ст.190 КК України шахрайство як кримінальне правопорушення є заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому. Враховуючи вище вказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що при встановленні вини особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст.190 КК України, обов`язковим є встановлення розміру шкоди. У зв`язку з тим, що наказом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області від 15.12.2020 року №810-ос/дск встановлено розмір завданої шкоди державі [PERSON] у розмірі 140092,50 грн., суд апеляційної інстанції вважає, що вказаний наказ є передчасним, оскільки вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 ст.190 КК України, а також розмір шкоди, завданої державі має бути встановлена судом у кримінальному провадженні. Відповідно до частин 1. 6 ст.139 КАС України підлягає стягненню за рахунок власних асигнувань Управління СБ України в Запорізькій області на користь [PERSON] судовий збір у Ѕ розміру сплаченого судового збору 454 грн.= (908 грн.: 2) (квитанція №53739180 від 14.01.2021 року). Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове, яким скасувати наказ від 15.12.2020 року №810-ос/дск з інших підстав, викладених у даному рішенні суду.

Результат розгляду: partial