Рішення адміністративного суду від 2023-06-20 00:00:00+03

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської міської ради, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12.07.2022 №739. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2023 закрито провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.04.2023 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали. В обґрунтування апеляційної скарги з урахуванням відповіді на відзив зазначено, що рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12.07.2022 №739 можу бути предметом судового оскарження, у тому числі у порядку адміністративного судочинства. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що даний спір не підлягає розгляду у судовому порядку. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Встановлено, що згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 01.02.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 6822710100:01:002:0795, яка розташована: [ADDRESS] , перебуває у приватній власності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Добробут-2010" та має цільове призначення 02.03 - Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, площа 0,3449. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Красилівської міської ради №227 від 20.05.2020 погоджено ОСББ "Добробут-2010" проведення благоустрою шляхом укладення бруківки площею 75 кв. м. на території, прилеглій до багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . [PERSON] (який є батьком позивача [PERSON] ) звернувся до міського голови Красилівської міської ради із заявою, у якій зазначив про влаштування на прибудинковій території незаконної парковки автотранспорту з встановленням обмежуючих пристроїв. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2021 по справі №560/10805/21 визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області при розгляді звернення [PERSON] від 17.06.2021. Зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області повторно розглянути звернення [PERSON] від 17.06.2021 по суті його скарги, з дотриманням вимог Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" та встановленого судом у цій справі. На виконання зазначеного рішення, Красилівською міською радою позивачу надано відповідь №К/1220/08-29/21 від 12.10.2021, в якій вказано, що згідно з рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради №227 від 20.05.2020 погоджено ОСББ "Добробут-2010" проведення благоустрою шляхом укладення бруківки площею 75 кв. м. на території, прилеглій до багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Дозвіл на встановлення обмежувальних пристроїв на території між будинком та тротуаром не надавався. Обстеженням не встановлено факту демонтажу обмежувального бардюру. В ході усних домовленостей з жителями будинку досягнуто згоди щодо невикористання за призначенням обмежуючих пристроїв, а у разі порушення такої умови обмежуючі пристрої будуть демонтовані. Вважаючи, що відповідач належним чином не розглянув звернення позивача та не вчинив будь-яких дій на відновлення його порушених прав, як жителя територіальної громади м. Красилова щодо усунення порушень, пов`язаних з незаконним облаштуванням паркування, позивач звернувся до суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 31.05.2022 по справі №560/4195/22 визнано протиправною бездіяльність Красилівської міської ради Хмельницької області, яка полягає у відсутності належного реагування та контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, зокрема щодо незаконного влаштування місць для паркування з обмежуючими пристроями біля житлового будинку по [ADDRESS] . Зобов`язано Красилівську міську раду Хмельницької області здійснити контроль та вжити передбачені законодавством заходи за станом благоустрою, зокрема щодо належного реагування на звернення [PERSON] про незаконне влаштування місць для паркування біля житлового будинку по [ADDRESS] , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. 01.07.2022 до Красилівської міської ради звернулося ОСББ "Добробуд-2010" з листом на підставі якого було прийнято оскаржуване рішення від 12.07.2022 №739 "Про погодження ОСББ "Добробуд-2010" встановлення обмежувачів руху по [ADDRESS] ". Позивач вважає протиправними дії Красилівської міської ради щодо неналежного виконання рішення суду від 31.05.2022 по справі №560/4195/22, а саме: не здійснено об`єктивної, всебічної і вчасної перевірки обставин, які викладені у зверненні [PERSON] від 17.06.2021 та не виконано судове рішення від 31.05.2022 по справі №560/4195/22, за результатами розгляду його звернення не прийнято відповідного рішення, яке забезпечує поновлення його прав, як заявника та прав територіальної громади, що були порушені внаслідок незаконного облаштування майданчику для паркування біля житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно із статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Право на судовий захист відображене і в частині першій статті 5 КАС, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень, та які закріплені у статті 2 КАС. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Згідно з пунктами 18, 19 частини 1 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є правильність рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Акт державного чи іншого органу це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших публічно-правових відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. При цьому, залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативно-правові і такі, що не мають нормативно-правового характеру, тобто індивідуальні. Правовий акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків, чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. До того ж, обов`язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акта індивідуальної дії, є юридичний характер, тобто обов`язковість його приписів для відповідного суб`єкта (суб`єктів), дотримання якого забезпечується правовими механізмами. Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення. До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації. При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку. Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права і свободи особи, та до того ж, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність, є юридично значимими, породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, тобто є такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку. В обґрунтування порушення прав рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12.07.2022 №739, позивач посилається на те, що припаркований автотранспорт створює шум, заїзд та виїзд безпосередньо під вікнами магазину, шум сигналізації, забруднення повітря, руйнування конструкцій житлового будинку, забруднення прилеглої території. Проте, позивач не надав доказів, які б підтвердили його безпосереднє звернення до відповідних органів, а також зафіксованих відповідними органами виявлених вище порушень. Вимоги позивача зводяться до правовідносин, які виникали між його батьком та міською радою з приводу розгляду звернення [PERSON] . Як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12.07.2022 №739, який позивач хоче скасувати, є правовим актом індивідуальної дії, оскільки відповідає всім його ознакам, а саме: не містить загальнообов`язкові правила поведінки, а передбачає індивідуальні приписи щодо погодження ОСББ "Добробуд-2010" на встановлення шести обмежувачів руху, тобто адресовані конкретному суб`єкту; не регулює певний вид суспільних відносин, а спрямований на виникнення конкретних правовідносин; не розрахований на багаторазове застосування, а вичерпує свою дію після встановлення обмежувачів. Рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 12.07.2022 №739 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 КАС, не викликає виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому не може бути предметом оскарження в порядку адміністративного судочинства. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дана позовна вимога не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому наявні підстави для закриття провадження у даній справі. Водночас, у спірних правовідносинах простежується спір про право позивача на користування належними йому об`єктами, у зв`язку із чим, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини не підлягають розгляду в порядку жодного судочинства. У відповідності із ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зважаючи на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, однак постановлена із частково не правильних мотивів, ухвалу суду першої інстанції належить змінити у частині мотивів її постановлення з урахуванням висновків даної постанови.

Результат розгляду: partial