Рішення адміністративного суду від 2024-05-29 00:00:00+03

[PERSON] 14.03.2024 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1354515 від 05.03.2024. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції [PERSON] подав апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції позивач та його представник [PERSON] апеляційну скаргу підтримали з підстав зазначених у скарзі, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року №161/17361/20, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 17 березня 2022 року, визначено спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, а саме встановити [PERSON] графік побачень та спілкування з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] : - з 16:00 год. п`ятниці до 16.00 год. неділі І,ІІІ та V ( за наявності) тижня місяця, - з 17 год до 20 год щовівторка та щочетверга, - спільний відпочинок з дитиною протягом місяця в літній період, - проведення часу з дитиною з 12 год до 16 год у кожен день народження дитини, з урахуванням стану здоров`я, потреб та інтересів дитини. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 грудня 2023 року №161/16927/23, яке залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року, видано обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою [ADDRESS] , якому визначено наступні тимчасові обмеження його прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (постраждалої), яка проживає за адресою: [ADDRESS] , строком на 2 місяці, а саме: 1) заборонено перебувати в місці проживання постраждалої за адресою: [ADDRESS] . 2) заборонено наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) постраждалої, а також до інших місць її частого відвідування, зокрема Комунального закладу загальної середньої освіти «Луцький ліцей №26 Луцької міської ради», який знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Кравчука, 30. 3) особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею без її згоди, а саме: ведення листування, телефонних переговорів або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб. Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2024 року №161/22250/23, яка залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) \~та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постановою Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення від 05 березня 2024 року серії ЕГА №1354515, встановлено, що [PERSON] 05 березня 2024 року о 17 год. 39 хв. за адресою [ADDRESS] , здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спец лінію 102 та повідомив про те, що його колишня дружина [PERSON] умисно не виконує рішення суду за ч.3 ст.382 КК України та перешкоджає у виконанні рішення суду. Хоча цього факту насправді не було. На підставі вищевикладеного позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Не погодившись із даною постановою про адміністративне правопорушення від 05 березня 2024 року серії ЕГА №1354515 позивач звернувся до суду щодо її скасування. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи заявлені позивачем позовні вимоги та суть спору не встановлено підстав для задоволення позову. Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби. В адміністративному позові позивач категорично заперечував свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 КАС України). Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted