Рішення адміністративного суду від 2023-08-31 00:00:00+03

Короткий зміст позовних вимог 1. [PERSON] , який діє в інтересах непрацездатної матері [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в якому просив визнати неправомірним ухвалене наказом Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 7-в/д від 25.08.2022 рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги [PERSON] на підставі звернення [PERSON] в інтересах [PERSON] від 16.08.2022 та зобов`язати Одеський місцевий центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити [PERSON] адвоката, який надає безоплатну вторинну правову допомогу на постійній основі за контрактом, у порядку, визначеному Законом України «Про безоплатну правову допомогу». Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 2. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 позовну заяву [PERSON] до Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, про визнання неправомірним наказу та зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 3. Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 закрито. 4. При постановленні ухвали суд апеляційної інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що [PERSON] є недієздатною особою, та що [PERSON] діє в її інтересах як законний представник (опікун). У зв`язку з чим, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю у відповідності до вимог пункту 2 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на ненадання будь якого підтверджуючого документу щодо повноважень підписанта. Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 5. У касаційній скарзі [PERSON] , який діє в інтересах непрацездатної матері [PERSON] , посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги заявник вказує про неповне дослідження судами доказів про те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] та що їй призначена пенсія за віком, що підтверджують процесуальний статус [PERSON] як законного представника своєї непрацездатної матері [PERSON] на підставі частини другої статті 172 Сімейного кодексу України, частини першої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України та частини другої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України. Позиція інших учасників справи 7. Відповідач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого відповідно до положень частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішення суду апеляційної інстанції. Рух касаційної скарги 8. Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] , який діє в інтересах непрацездатної матері [PERSON] , на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14.04.2023 у справі № 420/5720/23; відкрито касаційне провадження за скаргою [PERSON] , який діє в інтересах непрацездатної матері [PERSON] , на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2023 у справі № 420/5720/23. 9. Ухвалою Верховного Суду від 31.08.2023 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Нормативне врегулювання 10. За змістом статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. 11. Відповідно до статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України учасниками справи є сторони, треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. 12. Згідно приписів частини першої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. Оцінка Верховного Суду 13. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 14. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України). 15. Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить із такого. 16. Як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції, застосувавши до спірних правовідносин положення частини першої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 58, 59 Цивільного кодексу України, якими врегульовано питання щодо встановлення опіки, дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги, [PERSON] , не надано доказів на підтвердження того, що останній є законним представником (опікуном) [PERSON] та те, що остання є недієздатною особою. 17. На переконання Верховного Суду застосування судом апеляційної інстанції вищевказаних положень закону до спірних правовідносин є помилковим з огляду на таке. 18. Так, зі змісту апеляційної скарги встановлено, що з апеляційною скаргою до апеляційного суду звертається [PERSON] в інтересах непрацездатної матері [PERSON] , а тому питання щодо захисту прав, свобод та інтересів непрацездатної фізичної особи врегульовано саме частиною другою статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України. 19. Так, відповідно до вказаної норми процесуального закону, свободи та інтереси неповнолітніх осіб, які досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати в суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі у таких справах відповідно неповнолітніх осіб, непрацездатних фізичних осіб і фізичних осіб, цивільна дієздатність яких обмежена. 20. Значення терміну «непрацездатні громадяни» міститься у статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої це особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. 21. Верховний Суд зауважує, що обов`язок повнолітніх дітей піклуватись про своїх непрацездатних батьків закріплено статтею 51 Конституції України, яка знайшла своє відображення і у Сімейному кодексі України (стаття 172). 22. Частиною другою статті 172 Сімейного кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син мають право звернутися за захистом прав та інтересів непрацездатних, немічних батьків як їх законні представники, без спеціальних на те повноважень. 23. Отже, повнолітні дочка, син можуть бути законним представником в суді для захисту прав, свобод та інтересів непрацездатних фізичних осіб (батьків). 24. Суд апеляційної інстанції в даному випадку передчасно визначив статус заявника апеляційної скарги як опікуна недієздатної особи та неправильно застосував норми процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 25. Відповідно до частини першої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Результат розгляду: partial