Рішення адміністративного суду від 2023-04-17 00:00:00+03

в жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортуна Інтернешнл Контакт" звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №6699/02-32-09-01/40757049 від 03.10.2022 року про застосування до ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" (код ЄДРПОУ 40757049) штрафних (фінансових) санкцій. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем була правомірно проведена фактична перевірка позивача у відповідності до вимог діючого законодавства, за результатом якої встановлена наявність порушення позивачем вимог пп. 230.1.2, 230.1.1 ст. 230 ПК України стосовно проведення господарської діяльності із отримання та використання дизельного пального без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового. Оскільки позивач зберігав пальне без наявності ліцензії, суд дійшов висновку про правомірність застосування до ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" штрафної санкції за порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", як наслідок, суд визнав, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.10.2022 року №6699/02-32-09-01/40757049 винесене контролюючим органом у відповідності до вимог діючого законодавства. Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. Аргументами на підтвердження вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 03.10.2022 року №6699/02-32-09-01/40757049 є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки податковим органом не дотримано процедуру проведення фактичної перевірки, а також вказує на відсутність підстав для проведення такої. Апелянт наголошує, що суд дійшов невірного висновку щодо необхідності реєстрації акцизного складу та правомірності застосування штрафних санкції. Також до суду 23.03.2023 надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому відповідач просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Інтернешнл Контакт" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 січня 2023 року - без змін. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Судом \~першої інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 12.08.2022 терміном 10 діб на виконання доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами від 09.08.2022 року №1042/02-32-09-03, згідно зі статтею 20, 61, 62, на підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 10 серпня 2022 року №2052 К, посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області проведена фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Інтернешнл Контакт" (ЄДРПОУ 40757049) за адресою місця здійснення діяльності (отримання пального): м. Вінниця, вул. Зулінського, 48, з питань обігу пального та дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2020 року по 19.08.2022 року. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним з видів діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" (ТОВ "Фортуна Інтер Контакт") є 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. За результатами фактичної перевірки ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт", складено акт від 19.08.2022 №4982/02-32-09-04/40757049, від підпису та отримання якого менеджер з логістики ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" Парвадов Максим Сергійович відмовився. А тому працівниками ГУ ДПС у Вінницькій області було складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки \~від 22.08.2022 №774/02-32-09-04/40757049. На підставі висновків акта фактичної перевірки від 19.08.2022 року №4982/02-32-09-04/40757049 \~встановлено порушення позивачем вимог: - підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України (із внесеними змінами та доповненнями), а саме ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 здійснювало господарську діяльність із отримання, зберігання та використання дизельного пального в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, без реєстрації акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП СЕ); - статті 15 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а саме ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" у період з 03.07.2020 по 20.09.2021 здійснювало господарську діяльність із зберігання пального без відповідних дозвільних документів, а саме ліцензії на право зберігання пального. Як наслідок, контролюючим органом, з мотивів викладених у акті фактичної перевірки, прийнято податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №6699/02-32-09-01/40757049 від 03.10.2022 року у розмірі 1 000000, 00 грн., яке направлено поштою (отримане позивачем 13.10.2022 року) Не погодившись з такими рішеннями позивач оскаржив дане податкове повідомлення-рішення до \~суду. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Отже, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України). Порядок проведення фактичних перевірок, в тому числі й підстав їх призначення, регламентовано статтею 80 ПК України. Так, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Як встановлено судом зі змісту наказу від 10 серпня 2022 року №2052 К підставою для призначення фактичної перевірки у ньому наведено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України та на виконання вимог пункту 82.3 статті 82 ПК України. Підпунктом 80.2.5 пунктом 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Протягом судового розгляду в суді позивач наполягав на відсутності визначених у ПК України підстав для проведення фактичної перевірки та звертав увагу на відсутність зазначення в наказі на проведення фактичної перевірки чітких підстав (мети) її проведення, як-от: в наказі відсутня інформація про наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючи органи. Разом з тим колегія суддів зазначає, що у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № \~826/17123/18 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). Суд вказав, що оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства. Отже, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав. Відповідно, суд визнає, що питання дотримання відповідачем процедури призначення та проведення фактичної перевірки згідно з наказом від 10 серпня 2022 року №2052К є істотним для правильного вирішення цієї справи, а обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору й підлягають першочерговому дослідженню. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2022 року у справі №500/1331/21, а саме, що при здійсненні призначення до фактичної перевірки контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню. Разом з тим, обґрунтовуючи вимоги позивача щодо неправомірності \~наказу від 10 серпня 2022 року №2052К \~колегія суддів, вважає за необхідне, зазначити наступне. Судом встановлено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2023 року у справі №120/8521/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна Інтернешнл Контакт" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №6703/02-32-09-01/40757049 від 30.09.2022 року про застосування до ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" штрафних (фінансових) санкцій вирішено задовольнити апеляційну скаргу, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 30.09.2022 №6703/02-32-09-01/40757049, яке теж було винесено відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 10 серпня 2022 року №2052 К та у відповідності до складеного акту фактичної перевірки від 19.08.2022 №4982/02-32-09-04/40757049, які визнані рішенням суду \~протиправним. Судом зазначено, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК щодо змісту наказу про проведення перевірки. При встановленні однією правовою нормою декількох самостійних підстав для проведення перевірки конкретна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Відповідачем не дотримано вимог пункту 81.1 статті 81 ПК, відповідно до якого посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому, окрім іншого, зазначаються підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом. Стосовно посилання в наказі на доповідну записку, то слід звернути увагу на те, що внаслідок отримання відповідної інформації, виникає обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу із здійснення належного податкового контролю. В той же час, така інформація та фактичний контроль не може бути безмежним у часі її призначення та проведення. Відтак, посилання на доповідну записку без зазначення конкретних фактів, що зумовили призначення фактичної перевірки позивача є необґрунтованим. Крім того, доповідна записка, як підстава, яка підпадає під дію підпункту 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України, повинна містити інформацію про хоча і можливі, проте конкретні порушення позивачем законодавства, контроль за яким покладено на податкові органи. Вказаним рішенням суд встановив факт наявності порушення в діях відповідача норм Податкового законодавства в частині проведення фактичної перевірки, а тому судом було скасоване прийняте за її результатами рішення. Тобто, правомірність наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 10 серпня 2022 року №2052 К \~про проведення фактичної перевірки ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" була предметом окремого судового провадження у справі №120/8521/22 . Відповідно до п. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, в даному випадку, за наявності остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, обставини щодо дотримання порядку проведення фактичної перевірки ТОВ "Фортуна Інтернешнл Контакт" та її призначення не підлягають повторному дослідженню у даній справі, а учасники адміністративного процесу звільнені від обов`язку надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді справи №120/8521/22. З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає про те, що прийняті контролюючим органом на підставі незаконного наказу спірні податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, підлягають скасуванню, як такі, що прийняті поза межами та у не спосіб, визначені діючим законодавством України. У постанові від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 окрім наведених вище висновків Верховний Суд зазначив, що «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання». Отже, зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що, установивши таке порушення процедури проведення перевірки, наслідком якого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд не може переходити. Тому, аналізуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції встановлено порушення в діях відповідача норм Податкового законодавства в частині проведення фактичної перевірки, а тому прийняте за її наслідком податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №6699/02-32-09-01/40757049 від 03.10.2022 року є протиправним та підлягає скасуванню. За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального та матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України). Враховуючи, що за подання позовної заяви \~позивачем відповідно до платіжних доручень №616 від 21.10.2022 року сплачено судового збору в сумі 12 159,00 грн. та \~№614 від 20.10.2022 року сплачено судового збору в сумі 2841,00 грн., а за подання апеляційної скарги \~відповідно до платіжного доручення №662 від 20.02.2023 року сплачено судового збору в сумі 22 500,00 то за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень кошти, сплачені у відповідності до вищезазначених платіжних доручень, підлягають стягненню на користь позивача у сумі 37 500,00 грн.

Результат розгляду: granted