Рішення адміністративного суду від 2023-01-16 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправної та скасування постанови від 15.11.2022 № 929 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. В обґрунтуванням позову зазначила, що 15.11.2022 відповідачем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення № 929, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Зазначила, що 15.11.2022 адміністративна комісія діючи упереджено та формально розглянувши без її участі адміністративну справу, притягнула її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП, яке вона не скоювала. Так, адміністративною комісіє розглядався протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №393919 від 01.10.2022, який [PERSON] не підписувала, у протоколі не зазначено технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не зазначено свідків, протокол складений з недоліками, зокрема, у протоколі не вказано за підпунктом, пунктом, частиною, статтею та якого нормативно-правового акту передбачено певне правило поведінки, не дотримано вимоги щодо змісту протоколу. Жодними належними доказами не підтверджується факт продажу позивачем саме алкогольного напою. Також, зазначено, що вона є пенсіонеркою, яка не працює та не є працевлаштованою, не зареєстрована як фізична особа-підприємець та, за адресою вказаною у протоколі, не має будь-якого магазину чи торгового центру. Посилаючись на норми чинного законодавства, вважає, що вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та висновки відповідача щодо доведеності її провини є неспроможними. Адміністративна комісія не з`ясувала та не перевірила презумпцію невинуватості особи, яка притягується до відповідальності. На підставі викладеного просить визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №929 від 15.11.2022 відносно [PERSON] , справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП закрити. Ухвалою судді від 26.12.2022 клопотання [PERSON] про поновлення пропущеного строку звернення до суду - задоволено. Визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк. Відкрито провадження у справі за адміністративним позовом [PERSON] до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання у справі провести 06 січня 2022 року без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву 5 днів з дня вручення даної ухвали. Ухвалою судді від 06.01.2023 відкладено розгляд справи за адміністративним позовом [PERSON] до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Справу розглянути після спливу 5-ти днів з дня отримання відповідачем позову, без повідомлення (виклику) сторін, та не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Клопотання позивача про: розгляд даної справи у загальному позовному провадженні; виклик та допит свідків; призначення судової почеркознавчої експертизи; витребування доказів - повернуто позивачу. 12.01.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на наступне. Під час розгляду матеріалів адміністративної справи встановлено, що 01.10.2022 о 13 год. 00 хв. [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] , здійснила реалізацію товару, а саме «Рево», об`ємом 0,5 л, «Гараж», об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel», з порушенням правил торгівлі, а саме неповнолітній [PERSON] , [INFO] , відповідальність за що передбачена ч.2 ст.156 КУпАП. Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 393919 від 01.10.2022, [PERSON] , [INFO] о 13 год. 00 хв. знаходячись за адресою: [ADDRESS] , здійснила продаж товару, а саме «Рево», об`ємом 0,5л, «Гараж», об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel», неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті, яке відбулось 15.11.2022, порушниця [PERSON] не з`явилась, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду протоколу належним чином (повістка-виклик). Про поважність причин неявки не повідомила, проти інкримінованого їй порушення не заперечувала, заяв, клопотань не подавала. Представник порушниці - адвокат Білицький С.М. на засіданні адміністративної комісії вказав, що [PERSON] не вчиняла інкриміноване їй правопорушення, пояснення не писала, протокол не підписувала. Вважає, що у діях працівників правоохоронного органу є порушення, але до компетентних органів із відповідною заявою не звертався. У свою чергу, відповідальність за продаж, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, особі, яка не досягла 18-річного віку передбачена ч.2 ст.156 КУпАП. Зазначені обставини адміністративного правопорушення підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами. За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. Також зазначено, що вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення ВАВ№ 393919 від 01.10.2022, містить підпис позивачки, жодних зауважень у ньому не зазначено. Заяв та клопотань під час складання протоколу від [PERSON] не надходило. З долучених до протоколу письмових пояснень [PERSON] , вбачається, що 01.10.2022 приблизно о 13:00 години, вона здійснила продаж зі свого будинку, що розташований в [ADDRESS] , 2-ом неповнолітнім дітям товар, а саме «Рево», об`ємом 0,5 л, «Гараж», об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel». Після чого у відношенні неї було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП. Пояснення містять власноручний підпис [PERSON] . Під час розгляду справи представником позивачки зазначалось, що незважаючи на невизнання свого підпису у протоколі та поясненнях, скарг на дії поліцейських [PERSON] не порушувалось. З долучених\~до протоколу\~письмових пояснень\~неповнолітньої [PERSON] \~вбачається,\~що 01.10.2022\~близько 13:00\~години,\~позивачка продала\~їй товар,\~а саме\~«Рево»,\~об`ємом 0,5\~л,\~«Гараж»,\~об`ємом 0,5л\~та тютюнові\~вироби «Camel»\~за 150\~гривень.\~Такі обставини\~підтверджуються поясненнями\~неповнолітнього [PERSON] ,\~що також\~долучені до\~протоколу. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 10.10.2009 зроблено відповідний запис № 481. Матеріали справи також містять фотокартку та відеозапис на яких зображено неповнолітніх дітей, що тримають «Рево» об`ємом 0,5 л, «Гараж» об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel». Також, матеріали адміністративної справи містять рапорт чергового відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в якому зафіксовано, що 01.10.2022 о 14:05 за адресою: [ADDRESS] громадянка [PERSON] здійснює реалізацію товару, а саме алкогольного напою «Рево», «Гараж» та цигарки неповнолітній особі. Під час розгляду справи, представником порушниці не оскаржувались обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №393919 від 01.10.2022, а саме факт продажу 01.10.2022 о 13:00 години товару, а саме «Рево» об`ємом 0,5 л, «Гараж» об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel» за адресою, [ADDRESS] , неповнолітній [PERSON] . Ним ставилось під сумнів справжність підпису [PERSON] у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях долучених до нього, при цьому зазначав, що ніяким чином дії поліцейських з цього приводу не оскаржувались. За таких обставин, пояснення представника порушника, були сприйняті адміністративної комісією, як спосіб захисту. Отже, факт продажу позивачкою 01.10.2022 о 13 год 00 хв. годині тютюнових виробів неповнолітній [PERSON] , [INFO] , підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ВАВ № 393919 від 01.10.2022, яким зафіксовано факт продажу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , товару, а саме «Рево» об`ємом 0,5 л, «Гараж» об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel», неповнолітній [PERSON] [INFO] , письмовими поясненням порушниці [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] , рапортом чергового відділу поліції № 3 Запорізького РУП в Запорізькій області, фотокарткою та відеозаписом, які є належними та допустимими доказами у розумінні положень КУпАП та КАС України. Відповідальність за продаж тютюнових виробів, особі, яка не досягла 18- річного віку передбачена ч.2 ст.156 КУпАП. Таким чином, повно та всебічно розглянувши справу, об`єктивно встановивши обставини вчинення правопорушення, оцінивши докази, врахувавши особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, адміністративна комісія, встановила вину позивачки у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, при обставинах викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ВАВ №393919 від 01.10.2022, яка доведений поза розумним сумнівом. Крім того, зазначено, що підставою для звернення із позовом позивачкою зазначено про те, що протокол про адміністративне правопорушення не складався у її присутності та нею не підписувався. При цьому, дії працівників поліції у відповідному порядку нею не оскаржувались. На розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явилась, будь-яких заперечень з приводу обставин адміністративного правопорушення особисто не висловлювала. Заперечення представника порушниці зводились до невизнання факту проставлення підпису позивачкою у протоколі про адміністративне правопорушення та долучених до нього поясненнях. При цьому виклад обставин нею не спростовувався. Позивачем не зазначено про права, які були порушені під час розгляду справи адміністративної комісією. Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що її права були істотним чином порушені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення або у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанову винесено уповноваженою особою, стягнення призначено на мінімальній межі санкції статті, тож підстав для задоволення позову не має. У позовній заяві позивачем зазначається, що [PERSON] не зареєстрована, як фізична особа підприємець, а тому не може бути суб`єктом правопорушення за ч.2 ст.156 КУпАП. Відповідальність за диспозицією ч.2 ст. 156 КУпАП настає за порушення правил торгівлі тютюновими виробами працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, систематична, на власний ризик господарська діяльність що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Як зазначено в ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом. Протокол про притягнення до адміністративної відповідальності серії ВАВ №393919 від 01.10.2022, містить відомості, що [PERSON] притягувалася 21.07.2022 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, за якою настає відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку. Зазначене свідчить, що позивачка систематично здійснює продаж товарів алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів без державної реєстрації такої діяльності. Отже, за наведених обставин, дії [PERSON] , яка здійснила 01.10.2022 о 13:00 реалізацію товарів, а саме «Рево» об`ємом 0,5 л, «Гараж» об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel», неповнолітній [PERSON] , [INFO] , з власного дому, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , містять ознаки підприємницької діяльності, а тому вона є суб`єктом правопорушення передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. Враховуючи вище викладене, просили у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вказані критерії одночасно є вимогами для суб`єктів владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність. Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Разом з тим, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП (ч.1 ст.218 КУпАП). Судом встановлено, що старшим інспектором СЮП ВП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 01.10.2022 складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого 01.10.2022 о 13.00 год., [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] , здійснила реалізацію товару, а саме «Рево», об`ємом 0,5 л, «Гараж», об`ємом 0,5л та тютюнові вироби «Camel», з порушенням правил торгівлі, а саме неповнолітній [PERSON] , [INFO] , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП. Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх осадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №929 від 15.11.2022, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. Частина 2 ст. 156 КУпАП, передбачає відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби У даному випадку, за продаж алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, особі, яка не досягла 18-річного віку. Тобто, суб`єкт вказаного правопорушення є спеціальний, а саме - працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Розглядаючи законність постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення члени адміністративної комісії виконавчого комітету Запорізької міської ради не у повній мірі з`ясували всі обставини справи, з огляду на викладене. У наданих суду матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні жодні докази на підтвердження того, що [PERSON] є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Тобто, виходячи з наведеного, вбачається, що на момент розгляду справи адміністративною комісією не було встановлено, чи є [PERSON] суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Доводи відповідача щодо того, що [PERSON] , здійснила продаж вказаних товарів неповнолітній особі з власного дому, є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, посилаючись на те, що дії останньої містять ознаки підприємницької діяльності, тобто провадиться підприємницька діяльність фізичною особою самостійно та систематично і на власний ризик (Постанова Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» №3 від 25.04.2003), є безпідставними та недоведеними, оскільки жодних належних, достатніх доказів вказаних обставин (здійснення [PERSON] будь якої підприємницької діяльності, систематичність, тощо), відповідачем суду не надано. Крім того, ст.156 КУпАП є бланкетною, тобто законодавець відсилає до тих нормативно-правових актів, які регулюють правила торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами. Проте, в порушення ч. 2 ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова не містить посилання на пункт, частину, статтю, тощо нормативно-правового акту, який регулює правила торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами та який був порушений позивачем. Адміністративною комісією вказаний факт був залишений поза увагою. Адміністративною комісією не було враховано та не з`ясовано фактів того, чи роз`яснювались [PERSON] її права при складанні протоколу 01.10.2022, чи надавала вона письмові пояснення щодо скоєного та чи було вручено складений протокол останній, враховуючи, що присутній на засіданні комісії адвокат Білицький Є.М., зазначав про те, що [PERSON] інкримінованого правопорушення не скоювала, протокол про адміністративне правопорушення від 01.10.2022 не підписувала та жодних письмових пояснень не надавала. Так, у письмовому відзиві відповідачем зазначено, що порушниця [PERSON] на засідання адміністративної комісії, яке відбулося 15.11.2022, не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду протоколу належним чином (повістка-виклик), про поважність причин неявки не повідомила, проти інкримінованого їй порушення не заперечувала, заяв, клопотань не подавала. Однак, вказані твердження відповідача не підтверджені жодними належними доказами, зокрема про належне повідомлення [PERSON] , та враховуючи пояснення її представника на засіданні комісії, які викладені, у тому числі, у витягі з протоколу №23 від 15.11.2022, не відповідають тому факту, що порушниця не заперечувала проти інкримінованого їй порушення. Отже, доводи відповідача що такі пояснення представника порушника були сприйняті адміністративною комісією, як спосіб захисту, є неспроможними та не відповідають вимогам чинного законодавства України, які покладені на адміністративну комісію при розгляді протоколів про адміністративне правопорушення та прийняття рішення про накладення адміністративного стягнення. Відтак, вказане свідчить про формальний підхід адміністративної комісії до розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , за вказаних обставин, що призвело до неповного з`ясування фактичних обставин. Також, при розгляді позову, суд враховує п. 11 Правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами, затвердженими Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 218, згідно якого продаж тютюнових виробів особам, які не досягли 18-річного віку, забороняється. Продавець тютюнових виробів у разі виникнення сумніву щодо досягнення покупцем 18-річного віку, має право вимагати у нього документ, що засвідчує вік. Відповідач розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, прийняв постанову від 15 листопада 2022 року на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення від 01.10.2022; долучених до протоколу письмових пояснень неповнолітньої [PERSON] та [PERSON] ; фотокартки та відеозапису, на яких зображено осіб, що тримають слабоалкогольний напій та тютюнові вироби. Однак, адміністративна комісія не викликала на засідання комісії цих осіб (не встановлено належним чином їх особи, їх вік), зокрема, неповнолітню [PERSON] , показання яких стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення. А отже, не встановлено, чи виникають сумніви у віці неповнолітніх за їх зовнішнім виглядом, як зазначено нормами вищезазначених Правил. Також, суд констатує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.10.2022, жодних свідків, зокрема, такої особи як [PERSON] , не зазначено, як і не зазначено засоби здійснення будь якої відеофіксації, яку відповідачем долучено до відзиву. Так, відтворенням відеозапису, долученого до відзиву, не встановлено жодних фактів реалізації вказаних товарів вказаній неповнолітній особі, саме громадянкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , про які зазначено у протоколі, оскільки не відображає ані дати, ані місця розташування (адреси), та не встановлює присутніх осіб. Також, відповідачем не доведено походження вказаного відеозапису. Отже, вказаний вище відеозапис, не може бути належним, допустимим та достатнім доказом. Фото, на якому зображені невідомі особи (без зображення обличчя), в яких у руках банка «Рево» та пачка тютюнових виробів, також не свідчить про обставини, зазначені саме у цьому протоколі про адміністративне правопорушення від 01.10.2022. Отже, адміністративна комісія, у ході розгляду цієї справи, належним чином не встановила зображених на фото осіб та не встановила причетність цих осіб до обставин, зазначених у протоколі від 01.10.2022, формально прийнявши вказане фото, як доказ вчинення адміністративного правопорушення. Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до переконання, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , члени адміністративної комісії не у повній мірі з`ясували всі обставини справи, однак на підставі протоколу про адміністративне правопорушення винесли рішення про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що відповідачем не проведено всебічного, повного та об`єктивного дослідження зібраних фактичних даних у справі, а наявність протоколу про адміністративне правопорушення не дає підстав для висновку про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Враховуючи вищевикладені обставини та порушення, допущені відповідачем при винесенні постанови, суд дійшов висновку про обґрунтованість твердження позивача щодо безпідставності винесеної відносно неї постанови і накладення адміністративного стягнення, у зв`язку із недоведеністю її вини. Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем було подано квитанцію від 20.12.2022, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 496,20 грн. Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Запорізької міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, у розмірі 496,20 грн.

Результат розгляду: granted