Рішення адміністративного суду від 2023-06-06 00:00:00+03

Приватне підприємство «ОЛ ТРАНС ГЛОБАЛ» звернулось з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення від 08.02.2022 року №UA204000/2022/000070/1 про коригування митної вартості. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «ОЛ ТРАНС ГЛОБАЛ» задоволено. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі №140/3523/22 скасовано та ухвалити нове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Рівненської митниці Державної митної служби України від 08.02.2022 року №UA204000/2022/000070/1 про коригування митної вартості. Стягнуто на користь Приватного підприємства «ОЛ ТРАНС ГЛОБАЛ» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці Державної митної служби України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6202 ( шість тисяч двісті дві ) грн. 50 коп. На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від Приватного підприємства «ОЛ ТРАНС ГЛОБАЛ» надійшла заява про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь позивача витрати, які він поніс у зв`язку з судовим розглядом справи, а саме: витрати на переклади в розмірі 1080 грн., витрати на правничу допомогу: 3500 грн гонорар за супровід судової справи, 12139,33 грн. (гонорар успіху). Від відповідача заяв, заперечень щодо розміру судових витрат на адресу суду не надходило. Учасники справи в судове засідання по розгляду заяви не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Згідно із ч. 3 ст. 252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви про стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу, колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до \~п. 3 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз. З урахування наведеного, підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача витрат на переклад в розмірі 1080 грн. Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат. Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Разом з тим, частина шоста статті 134 КАС України визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи слідує, що між Приватним підприємством «ОЛ ТРАНС ГЛОБАЛ» та Адвокатським об`єднанням «Бона Фіде» укладено договір №15-07/21 від 01.07.2021 року про надання правової допомоги. Відповідно до п.3.6 зазначеного договору замовник сплачує виконавцю винагороду, та званий «гонорар успіху» у розмірі 10% від ціни кожного майнового позову, який буде пред`явлений в рамках надання правової допомоги за цим Договором, після задоволення такого позову судом та прийняття остаточного рішення. Гонорар успіху оплачується Замовником протягом 5-ти днів з моменту отримання рахунку від Виконавця, шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок Об`єднання. На підтвердження наданих юридичних послуг позивачем надано розрахунок судових витрат на суму 16719,33 грн. Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Колегія суддів вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. На підставі системного аналізу матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що дані витрати відповідають критерію реальності адвокатських витрат. Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 16719,33 грн витрат на правничу допомогу та витрати на переклад є обґрунтованими. Аналізуючи вищевикладене, виходячи з принципів обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, значення справи для сторін, колегія суддів приходить до переконання про те, що належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 16719,33 грн.

Результат розгляду: granted