Рішення адміністративного суду від 2024-07-09 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною дії працівника поліції, а постанови Серії БАА № 463070 від 01.06.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 \~КУпАП\~незаконною та її скасування, зазначивши, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122\~ч.1,ст.\~126\~ч.1\~КУпАП\~та накладено штраф в розмірі 425 грн. за здійснення проїзду без зупинки та керування транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полюса. Вказану постанову вважає протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог діючого законодавства, дії працівника поліції не відповідають вимогам чинного законодавства, крім того, при винесенні постанови посадова особа поліції не з`ясував всіх обставин справи, що підлягають з`ясуванню та мають значення для правильного вирішення справи, згідно зі\~статтею 280 КУпАП\~порушені його права, передбачені ст.268 КУпАП, працівник поліції не надав належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, що могло б бути підставою для вимоги працівника поліції пред`явлення документів. Вважає постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач [PERSON] просив постанову серії БАА № 463070 від 01.06.2024 року визнати незаконно та скасувати, провадження по адміністративній справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Позивач позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, подавши письмову заяву. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки причиною зупинки водія стало порушення ним\~ПДР\~під час проїзду через блокпост, а саме вимоги дорожнього знаку 2.2 "STOP" "Проїзд без зупинки заборонено", та керування транспортним засобом без чинного страхового полісу обов"язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов"язкового страхування у візуальній формі страхового полюса, що підтверджується відео реєстратора з нагрудної камери поліцейського, отже оскаржувана постанова винесена у зв`язку з порушенням\~ПДР\~України. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адімністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, особа має нести адміністративну відповідальність, а твердження позивача на неправомірні дії з боку працівника поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Відповідно до\~ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Положеннями ч.5\~ст.262 КАС України\~визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01 червня 2024 року о 11 год., 05 хв., інспектором взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Гедзун М.В. було винесено постанову про те, що [PERSON] проігнорував під час керування транспортним засобом « FORD FUSION», д.н.з. [NUMBER] вимоги дорожнього знаку 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" та керував вищевказаним автомобілем без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полюса, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.122\~ч.1, ст.\~126\~ч.1\~КУпАП. Позивач оскаржує прийняте відповідачем рішення з підстав відсутності доказів вчинення правопорушення та порушення процедури притягнення до відповідальності. Стаття 122 ч.1 КУпАП\~передбачає відповідальність, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Стаття\~ст.126 ч.1 КУпАП\~передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. Приписами частини другої статті 19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Відповідно статті 2 КАС Українизавданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 7 КУпАП\~гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до\~ст.77 ч.2 КАС України\~в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення органам Національної поліції визначена\~ст.222 КУпАП. До підвідомчості вказаного суб`єкта віднесенно і розгляд справ про порушення\~правил дорожнього руху, в т.ч. і передбачених ст.\~122,\~126 КУпАП. Згідно ч.2\~ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення регулюється\~розділом 4 КУпАП. Відповідно до\~ст.251 КУпАП\~наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, встановлюються на підставі доказів, одним з яких є протокол про адміністративне правопорушення, який згідно частини 3\~статті 254 КУпАП\~не складається у випадках, передбачених\~статтею 258 цього Кодексу. Вказана норма зазначає три самостійні групи обставин, за наявності яких протокол не складається: 1) містить перелік конкретних правопорушень та можливий максимальний розмір штрафу за їх вчинення, передбачає обмеження для її застосування у виді оспорювання особою допущеного порушення та стягнення, що накладається (частина 1); 2) визначає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (перелік наведено у\~ст.222 КУпАП), та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (частина 2); 3) випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ст.222\~ч.3,\~309 КУпАП) (частина 3). Частина 4 вказаної норми зазначає, що у випадках, передбачених частиною другою цією статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог\~ст.283 цього Кодексу. Отже,\~статтею 258 КУпАП\~передбачено, що працівники органів і підрозділів Національноїх поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені на місці вчинення правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і за умови оспорення особою допущеного порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення. Така процедура є спрощеною процедурою притягнення особи до відповідальності. Згідно змісту оскарженої позивачем постанови, його було притягнуто до відповідальності за те, що він керував транспортним засобом та допустив порушення ряду положень\~ПДР\~України. Винесена постанова не відповідає вимогам\~ст.283 КУпАП, при накладенні стягнення за ряд правопорушень, які кваліфіковано за різними нормами\~КУпАП, не застосовано положення\~ст.36 КУпАП, за кожне окреме правопорушення стягнення, як того вимагає вказана норма, не накладено, а визначено лише остаточне стягнення. Доводи позивача відповідач не спростував, будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність прийнятого ним рішення, суду не подав. Долучений до відзиву на позов відеозапис з нагрудного відеореєстратора, який вказаний в постанові як доказ вчинення правопорушень, інформації про вчинення правопорушення не містить, оскільки на ньому зафіксовано події, які слідували після зупинки транспортного засобу [PERSON] . Згідно\~ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Щодо законності вимоги поліцейського до позивача пред`явити документи, суд зазначає наступне. Пунктом 11 ч. 1ст. 23\~Закону України «Про Національну поліцію»\~визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням\~Правил дорожнього руху\~його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до\~ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадках: якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють\~Правила дорожнього руху, затверджені\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306\~(із змінами та доповненнями). Відповідно до\~п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до\~Закону України «Про дорожній рух»\~встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до\~п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. За\~пунктом 1.3. Правил дорожнього руху\~України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9). У розділі 2\~ПДР\~України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Так, зокрема, відповідно до\~пункту 2.1 ПДР\~України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс ( страховий сертифікат « Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного типу обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса ( на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне ( транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документ ( посвідчення). За приписами\~пункту 2.4 ПДР\~України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1ПДР України. Аналогічні положення закріплені законодавцем також у\~статті 16 Закону України «Про дорожній рух»\~3353-XII, а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у\~п.2.1 ПДР\~України документів, кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Частиною 1\~статті 126 КУпАП\~передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року. Отже, з аналізу наведених вище правових норм вбачається, що згідно з законодавством України при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі, а на законну вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Відмова від пред`явлення для перевірки документів може бути розцінена працівником органу Національної поліції як їх відсутність у водія на момент перевірки, у зв`язку з чим особа має нести відповідальність, встановлену законом, а саме частиною 1\~статті 126 КУпАП. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно п.6, 7 ч.1\~ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: 6) встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів; 7) перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених\~Конституцією України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1455\~затверджено Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, який визначає процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі Порядок №1455). Відповідно до пункту 3 Порядку №1455, блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану. Відповідно до підпункту 1 пункту 20 Порядку №1455, Заходи з контролю в`їзду/виїзду включають на блокпостах: перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; тимчасове обмеження ( заборону) руху транспортних засобів та осіб. За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам чинного законодавства. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted