Рішення адміністративного суду від 2023-07-31 00:00:00+03

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 556004 від 01.07.2023. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що 01.07.2023 року інспектором поліції було складено постанову серії БАД № 556004 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3, ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 00 коп. Відповідно до змісту постанови, позивач керував транспортним засобом в якому передній номерний знак закритий стороннім предметом , а саме сіткою. Позивач зазначає, що номерний знак на його автомобілі не був закритий, він накритий стандартною виготовленою промисловим способом, купленою в магазині сіткою, яка його захищає від пошкоджень і при цьому не перешкоджає його ідентифікації. Крім того, відповідно до постанови позивач керуючи ТЗ не виконав вимоги дорожнього знаку чи 2.2 чи 3.2 ПДР, однак запис в цій частині містить виправлення, що унеможливлює встановлення такої обставини та суперечить вимогам п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р.№ № 1395 та ст. 283 КУпАП. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, а викладені обставини не відповідають дійсності, притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставними, постанова у справі є необгрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушень ПДР не вчиняв, а тому вимушений звернутись до суду з даним позовом. Процесуальні дії у справі. Згідно ч. 1\~ст. 286 КАС України\~адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 10.07.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Головного управління\~Національної поліції\~в Житомирській\~областіу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника. Відповідно до відзиву: зі змісту Постанови вбачається, що 01.07.2023 р. о 12 год. 58 хв. в с. Глибочиця Житомирського району по вул. Київське Шосе, 135, [PERSON] керував ТЗ з переднім номерним знаком, який був закритий стороннім предметом, а саме решіткою та не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2, чим порушив ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, інспектором СРПП винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3, ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, що допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь яких доказів наявності таких дій суду не надано. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з врахуванням всіх обставин справи. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду. Судом встановлено,\~що згідно\~постанови про\~накладення адміністративного\~стягнення по\~справі про\~адміністративне правопорушення\~у сфері\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~що зафіксоване\~не в\~автоматичному режимі\~серії БАД\~№ 556004\~від 01.07.2023\~\~р.\~в с.\~Глибочиця Житомирського\~району \~по вул.\~Київське Шосе,\~135,\~ [PERSON] \~керуючи ТЗ\~не виконав\~вимоги \~дорожнього знаку\~2.2\~ПДР,\~при цьому\~ на\~даному ТЗ\~був закритий\~передній номерний\~знак стороннім\~предметом,\~а саме\~сіткою,\~чим порушив\~п.2.9\~ПДР України,\~ чим\~ скоїв\~адміністративні правопорушення,\~передбачені ч. 1 ст.121-3, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 грн. Відповідно до\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі\~ст. 19 Конституції України\~органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Приписами п.11 ч. 1 ст.\~23\~Закону України\~«Про Національну\~поліцію» №\~580-VIII\~від 02.07.2015\~року та ст. 222 КУпАП\~встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього\~руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Крім того,\~Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року\~затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Також, визначено, що постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті\~121, статтями\~121-1,\~121-2, частинами першою, другою і третьою статті\~122, частиною першою статті\~123, статтею\~124-1, статтями\~125,\~126, частинами першою, другою і третьою статті\~127, статтями\~128,\~129, статтею\~132-1, частинами шостою і одинадцятою статті\~133-1, частинами першою, другою і третьою статті\~140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Частиною 2\~статті 258 КУпАП\~ передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух»\~визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього\~Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. За правилами\~п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306\~(далі\~ПДР\~України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил . Пунктом 1.1. ПДР\~України визначено, що ці Правила відповідно до\~Закону України "Про дорожній рух"\~встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до\~п.1.9. ПДР\~України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно\~п. 30.2 ПДР\~України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені. Частиною 1\~ст. 121-3 КУпАП\~визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи не освітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП адміністративні відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Статтею 251 КУпАП України\~визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, згідно з\~ст. 72 КАС України\~доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 КАС України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Так, у підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень відповідачем надано відеозапис. Із відеозапису вбачається, що номерний знак автомобіля під керуванням позивача містить захисну сітку (прозора), однак, знак чистий, а наявність прозорої накладки не перешкоджає і не ускладнює його ідентифікацію, дозволяє чітко визначити символи номерного знака і знак нічим не закритий і ця накладка прозора і майже не видима. Отже, позивач, керував автомобілем із номерними знаками, які відповідають вимогам ДСТУ, всі символи яких були чітко читабельними. При цьому, відеозапис не містить доказів того, що відповідачем здійснювались заміри відстані 20 метрів і що з такої відстані не можливо чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака автомобіля, яким керував позивач. Окрім того, вказаний відеозапис і не містить доказів порушення водієм вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР «проїзд без зупинки заборононено». Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує вчинення ним адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121-3, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані, представником відповідача, крім відзиву на позовну заяву від 18.07.2023 року не було надано до суду достатніх доказів, якіб б підтверджували про порушення, що вказані в постанові. Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1). З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності. Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 01 липня 2023 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.121-3, ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задоволити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 556004 від 01 липня 2023 року про накладення адміністративного стягнення на позивача у виді штрафу в розмірі 1190 грн,00 коп., а провадження закрити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139\~КАС України при\~задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн., відповідно до квитанції від 05.07.2023 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Результат розгляду: granted