Рішення адміністративного суду від 2022-10-27 00:00:00+03

[PERSON] (позивач, скаржник [PERSON] ) звернувся в суд першої інстанції \~з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (відповідач), в якому просив скасувати постанову від 28.11.2019 №117/15/19-ф/пз. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що згаданою вище постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5950 грн за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1\~ \~ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення\~ \~(далі -\~ КУпАП). Вважав, що відповідач безпідставно виніс оскаржену постанову, оскільки, на переконання позивача, склад адміністративного правопорушення відсутній, а порушення зазначені в приписі від 18.07.2019, невиконання якого стало підставою для притягнення до відповідальності, не є порушенням в розумінні чинного законодавства. До розгляду справи судом першої інстанції залучено третіх осіб [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 червня 2022 року у задоволенні \~позову відмовлено. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач [PERSON] не виконав чинний та не скасований припис відповідача, а відтак вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про відсутність складу адміністративного правопорушення, так як вважає, що актами, складеними за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду, було встановлено \~відсутність порушень законодавства, а відтак у відповідача не було підстав стверджувати про невиконання припису. Крім того, позивач вважає, що відповідачем в акті позапланового заходу зазначено про наявність порушення протипожежних відстаней, хоча наголошує на тому, що причиною винесення припису було облаштування фундаменту, розташування якого не відповідає відомостям у будівельному паспорті. Державна архітектурно-будівельна інспекція України подала відзив на апеляційну скаргу, в якій проти її вимог заперечила. Зазначає, що позивача було притягнуто до відповідальності за невиконання припису, який є чинним, у встановленому законом порядку не скасований, а відтак підлягав безумовному виконанню. Вважає, що протилежне скаржником не доведено. У відповідь на апеляційну скаргу третя особа, [PERSON] , подала відзив, в якому заперечила проти вимог її вимог. Зазначає про помилковість доводів [PERSON] , вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. У судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримують, просять її задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа, [PERSON] , у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просить відмовити у її задоволенні. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи та його представника, третьої особи, ознайомившись із доводами апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що 18.07.2019 головний інспектор будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції Мончак Олександра Богданівна склала припис 441/19-пз/1 стосовно громадянина [PERSON] , в якому вимагалось впродовж місяця усунути виявлені при перевірці об`єкту будівництва: «Реконструкція індивідуального житлового будинку та господарської будівлі на [ADDRESS] порушення. Суть порушення полягала в тому, що, на думку суб`єкта владних повноважень, [PERSON] на межі з сусідньою земельною ділянкою влаштував стовпчиковий фундамент, а також по периметру споруди влаштував стрічковий фундамент, розташування якого не відповідає будівельному паспорту, що є порушенням ч.1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, \~п.2.16 Порядку видачі будівельного паспорту, затвердженого Наказом №103 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05 липня 2011 та п.6.1.41 ДБН Б.2.2.-12:18 «Планування і забудова території». Далі, на підставі направлення від 14.11.2019 № 806/19-пз та направлення від 04.11.2019 № 765/19-пз, посадові особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції \~у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції головний інспектор будівельного нагляду Ференц Т.А., головний інспектор будівельного нагляду Онищак Х.Р., провели позапланову перевірку в період з 04.11.2019 до 16.11.2019 виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 441/19-пз/1 від 18.07.2019, виданого громадянину [PERSON] . Під час перевірки було встановлено, що припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18.07.2019 №441/19-пз/1 не виконаний. Зазначено, що на об`єкті будівництва наявні порушення протипожежних відстаней від нового об`єкту будівництва до сусіднього житлового будинку (існуючого), саме \~ відстань між будівлями складає 4,41м. ( що є порушенням вимог абз. 1 ч. 3 п. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, абз.3З п. 14 постанови Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011р. «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю»; та Таблиці 15.2 ДБН А.2.2-12:2018 Планування і забудова територій). Констатовано, що громадянин [PERSON] не виконав вимоги припису Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області від 18.07.2019р № 441/19-пз/1. За результатами перевірки складено Акт перевірки від 15.11.2019 № 806/19-пз та Протокол про адміністративне правопорушення № 806/19-пз від 15.11.2019. 28.11.2019 головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Гайванович Н.О. виніс постанову № 117/15/19-ф/пз по справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] (ч.1\~ ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)). Не погоджуючись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду з позовом. Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції апеляційний суд враховує наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Частиною першою статті 188-42 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю. Повноваження Держархбудінспекції України та її територіальних органів визначені\~ ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»\~ та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011р. № 553\~ . Відповідно до п.п.а, п.3, ч.3\~ ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов таї обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Відповідно до п.п. 3 п. 11\~ Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю»,\~ у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: - усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;- зупинення підготовчих та будівельних робіт. Відповідно до вимог п.14\~ Постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 «Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю» \~\~- Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідно до вимог от. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» - Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ Постанови Кабінету міністрів України № 553 від 23.05.2011, якою затверджено порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, визначено: Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю та ін. Відповідно до п. 14 абз. 3\~ Постанови КМУ № 553 від 23.05.2011,\~ якою затверджено «Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю» - суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Позивачем/скаржником не заперечується той факт, що прийнятий щодо нього припис №441/19-пз/І від 18.07.2019, невиконання якого стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, є чинним, та у встановленому законом порядку не скасований. Разом з тим, у \~судовому засіданні позивач не зміг надати докази суду про виконання ним вимог припису чи про той факт, що ним вживались заходи для його виконання. \~Відтак, на думку суду, підстав вважати, що такий не підлягав до виконання не має. Суд зазначає, що більшість доводів апеляційної скарги стосуються змісту припису № 441/19-пз/1 від 18.07.2019, його обґрунтованості та правомірності. В той же час цей спір стосується питання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Ці правовідносини безумовно є пов`язані, але в той же час їх правомірність підлягає вирішенню в межах різних проваджень. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України, та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити. Згідно з\~ \~\~ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених\~ \~\~статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Результат розгляду: denied