Рішення адміністративного суду від 2022-11-10 00:00:00+02

ТОВ «ЕКО-ФОРС» звернулося до суду з позовом, в якому просило: - визнати протиправним та скасувати розпорядження Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про усунення порушень Ліцензійних умов №49/21 від 11.06.2021р. Підставами позову визначено те, що спірне розпорядження видано за результатами перевірки, яку проведено з порушенням вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в частині недотримання строків повідомлення про проведення планової перевірки. Крім цього, позивач не погоджувався з наявністю порушень, які зазначені в оскаржуваному розпорядженні та які відповідач зобов`язав усунути. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року в задоволенні позову відмовлено. За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено такі висновки. Суд першої інстанції не погодився з позицією позивача про порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в частині визначених строків повідомлення про проведення планової перевірки. З цього приводу суд зазначив те, що відповідачем у межах встановленого строку (10 денний строк) повідомлено позивача у встановлений законом спосіб про початок планової перевірки, за наслідками якої було прийнято оскаржуване розпорядження. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт наявності зазначених в розпорядженні порушень, які відповідач зобов`язав усунути позивача, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, що свідчить про правомірність вимог органу державного контролю усунути такі порушення. З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позивачем вимог. Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Фактично позиція позивача полягає в тому, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про доведеність позивачем наявності тих порушень, які відображені в спірному розпорядженні. З цього приводу позивач вказує на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги надані докази, зокрема, висновки експерта, які спростовують твердження відповідача про наявність в діяльності позивача порушень вимог Ліцензійних умов. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ФОРС» зареєстровано як юридична особа 15.03.2016р., номер запису 12241020000076033, види діяльності: 38.12 Збирання небезпечних відходів (основний); 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 38.11 Збирання безпечних відходів; 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів; 38.22 Оброблення та видалення небезпечних відходів; 38.31 Демонтаж (розбирання) машин і устатковання; 38.32 Відновлення відсортованих відходів; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель. Місцезнаходження юридичної особи: 49000, м.Дніпро, вул.Володимира Моссаковського, 6а, адреса електронної пошти: ekoforce2016@gmail.com. Відповідно до ліцензії Міністерства екології та водних ресурсів № 242 від 29.06.2017 року ТОВ «ЕКО-ФОРС» має право здійснювати операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, знешкодження). Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 312 від 26.11.2020р. затверджено Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами на 2021 рік. Вищезазначений Річний план у пункті 50 містить захід державного нагляду стосовно ТОВ «Еко-Форс» та зазначено дату початку проведення заходу 31.05.2021р., копія наявна в матеріалах справи. 20.04.2021р. (10:38) на офіційну електронну пошту ТОВ «Еко-Форс» (ekoforce2016@gmail.com було направлено повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 354 від 28.05.2021р. утворено Комісію з проведення планової перевірки ТОВ «Еко-Форс» (далі - Комісія) та доручено Комісії у строк з 31 травня по 04 червня 2021 року в установленому порядку здійснити планову перевірку ТОВ «Еко-Форс». На виконання вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Міндовкіллям оформлено посвідчення (направлення) на проведення планової перевірки ТОВ «Еко-Форс» від 04.06.2021 № 67/21. На підставі наказів Міндовкілля № 312 від 26.11.2020р., № 354 від 28.05.2021р., посвідчення (направлення) від 04.06.2021 № 67/21 у період з 31.05.2021 року по 04.06.2021 року Міністерством екології та природних ресурсів України було здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, за наслідками якого складено акт № 67/21 від 04.06.2021 року. Актом перевірки зафіксовані наступні порушення: 1) п.9 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом не підтверджено наявність професійної підготовки щодо поводження з небезпечними речовинами у осіб, що мають допуск до поводження з небезпечними відходами. Ліцензіатом надано посвідчення про проходження навчання з «Правил охорони праці під час збирання, вивезення та знешкодження побутових відходів» на наступних осіб: 1) [PERSON] - директор; 2) [PERSON] - охоронник, виконувач; 3) [PERSON] -менеджер із збуту; 4) [PERSON] - майстер спец майданчику для складування відходів; 5) [PERSON] - еколог; 6) [PERSON] - заступник директора з технічних питань; 2) п.9 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - Ліцензіатом не підтверджено наявність знань, виконання та додержання вимог правил і норм охорони праці, санітарно-гігієнічних вимог та протипожежного захисту у працівників підприємства. Працівники Ліцензіат, які мають допуск до поводження з небезпечними речовинами, мають простроченні навчання з охорони праці, пожежної безпеки та санітарно гігієнічних вимог, і всього три особи мають чинні навчання з пожежної безпеки, а саме: 1) [PERSON] - директор - має прострочене навчання з охорони праці, пожежної безпеки та санітарно-гігієнічні вимоги від 04.12.2017 р.; 2) [PERSON] - охоронник, виконувач - має прострочене навчання з охорони правці від 04.12.2017 p., навчання з пожежної безпеки та санітарно-гігієнічних вимог - відсутні; 3) [PERSON] -менеджер із збуту - має прострочене навчання з охорони праці від 04.12.2017 p., чинне навчання з пожежної безпеки від 27.05.2021 p., відсутнє навчання з санітарно-гігієнічних вимог; 4) [PERSON] -майстер спец майданчику для складування відходів -має прострочене навчання з охорони праці від 04.12.2017 р., чинне навчання з пожежної безпеки від 27.05.2021 p., прострочене навчання з санітарно-гігієнічних вимог - від 04.12.2017 p.; 5) [PERSON] - еколог - має прострочене навчання з охорони праці від 04.12.2017 р., чинне навчання з пожежної безпеки від 27.05.2021 p., прострочене навчання з санітарно-гігієнічних вимог - від 04.12.2017 p.; 6) [PERSON] - заступник директора з технічних питань - має прострочене навчання з охорони праці від 04.12.2017 p., має чинне навчання з протипожежної безпеки від 27.05.2021 p., відсутнє навчання з санітарно-гігієнічних вимог; 3) ч.3 ст.24 КЗпП, п.10 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом не укладені трудові договори з персоналом. Ліцензіатом надані накази про прийняття на роботу всіх працівників та не надані накази про прийняття на роботу або трудові договори з наступними працівниками: 1) [PERSON] ; 2) [PERSON] ; 4) абз.9 ст.11 ЗУ №4004-ХІІ від 24.02.1994р., додаток 6 до Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом надано висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.12.2016 р. №602-123-20-1/4169 та не надано протокол до даного висновку № 3/8-А-5467-16 від 09.12.2016 p., а також від 14.12.2016 р. №602-123-20-1/4168 та не надано протокол до даного висновку № 3/8-А-5468-16 від 09.12.2016р. Крім того, згідно інформації отриманої з сайту Держпродспоживслужби у розділі «Перелік висновків держсанепідекспертизи» за 2016 рік висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14.12.2016 р. №602-123-20-1/4169 та від 14.12.2016 р. №602-123-20-1/4168 відсутні у реєстрі; 5) абз.11 п.11 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - Ліцензіат провадить господарську діяльність з поводження з небезпечними відходами виключно з використанням засобів їх провадження, що зазначені у відомостях про них, які подані органу ліцензування згідно з вимогами Ліцензійних умов. В той же час відсутня частина діжок полімерних ємністю 200 літрів та частина поліетиленових мішків. Представник Ліцензіата не зміг пояснити де знаходиться матеріально-технічна база, якої не вистачає, допустив, що можливо вона була вкрадена; 6) абз.2 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - промислові майданчики для тимчасового зберігання відходів не мають ефективний захист відходів від дії атмосферних опадів та вітру. Під час огляду складського приміщення за адресою: вул. Салганна, 1, м. Кременчук, Полтавська обл. вбачається, що під час атмосферних опадів дах протікає в результаті таких регулярних протікань даху на бетонній поверхні підлоги складу сформувались паралельні лінії заглиблень (борозди). Сліди протікання даху наявні на усій площі складу, зокрема, на місцях збирання та зберігання небезпечних відходів. Крім того, на підлозі містяться сухі розводи від калюж; 7) абз.9 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - для збирання та тимчасового зберігання відходів на підприємстві відсутні спеціально відведені та обладнані майданчики, встановлена промаркована тара, відсіки, бункери тощо 3 чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки. В складському приміщенні за адресою: вул. Салганна, 1, м. Кременчук, Полтавська обл. наявна тара для збирання та зберігання небезпечних відходів, яка промаркована. Але відсутні спеціально відведені та обладнані майданчики, відсіки, бункери, тощо з чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки для кожного 3 виду відходів на які отримано ліцензію; 8) абз.10 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І-ІІ класів небезпеки не зберігаються на промислових майданчиках (в межах території суб`єкта господарювання) у відокремлених приміщеннях. Відходи І-П класів небезпеки зберігаються в одному приміщенні 3 іншими небезпечними відходами ІІІ та IV класів небезпеки; 9) ч.3 ст.21 ЗУ №2694-ХІІ від 14.10.1992р., додаток 6 до Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки; 10) абз.4 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - захоронення відходів різного класу небезпеки не здійснюється окремо в спеціальні карти, розташовані на ділянці. Відходи ІІІ та IV класів небезпеки скидаються разом без будь-якого відокремлення та сортування. Згідно висновку державної екологічної експертизи від 28.12.2016 р. № 16/12.09.2016-132 зазначається, що «Згідно Паспорту місця видалення відходів «Спецмайданчик для складування відходів виробництва на Деївській горі у правобережній частині м. Кременчук» нижче приведені деякі характеристики спец майданчику: -сортування перед видаленням -здійснюється» (стр. 6); 11) абз.4 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І класу небезпеки не захоронюються у контейнерах з подальшим пакуванням у більші ємності та укладаються шарами з обов`язковою ізоляцією (перекриттям) інертними речовинами. Люмінесцентні лампи І класу небезпеки розміщені в місці не передбаченому для їх видалення та захоронення без будь-якої тари та упаковки, а розміщенні в резервуарах-накопичувачах спецмайданчику для видалення та захоронення небезпечних відходів ІІІ та IV класів небезпеки; 12) абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І класу небезпеки (розчинні і нерозчинні) та розчинні відходи ІІ і III класів небезпеки захоронюються тільки в упакованому вигляді. Розчинні небезпечні відходи III класу небезпеки розміщені без будь-якої упаковки та сортування разом з іншими небезпечним відходами III класу небезпеки та небезпечними відходами IV класу небезпеки; 13) абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - передбачено гідроізоляцію всієї поверхні сховища, що стискається ґрунтом. Всі резервуари-накопичувачі спецмайданчику протікають, крім законсервованого. Монолітний залізобетон з торкретацією швів рідким склом протікає в місцях таких швів. Згідно паспорта місця видалення відходів (МВВ) реєстраційний номер № 110 дата реєстрації 04.05.2017 р. зазначається, що «Рік початку експлуатації 1987р.»(стр.6).В місцях протікання резервуарів-накопичувачів спецмайданчику мокрі плями, які засипаються Ліцензіатом ґрунтом сірого кольору; 14) абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - передбачено дренажні системи для відведення поверхневих вод, які спроможні просочуватися у тіло карт. Згідно висновку державної екологічної експертизи від 28.12.2016 р. № 16/12.09.2016-132 передбачається, що «Збір та відведення поверхневих (дощових) стічних вод з території проммайданчика здійснюється через дощоприймачі та мережі самопливної і напірної дощової каналізації. Відведення дощових стоків здійснюється в існуючий резервуар-накопичувач з подальшим відведенням в каналізаційну мережу. Система зливової каналізації включає в себе: самопливну каналізаційну мережу з дощоприймачами; резервуар-накопичувач дощових стічних вод для їх приймання та відстоювання. Зливові та талі води, що потрапляють до резервуарів-накопичувачів, по мірі накопичення фільтрату відкачуються та передаються згідно укладених угод» (стр. 3), Фактично резервуар-накопичувач поверхневих (дощових) стічних вод з території проммайданчика не збирає та не затримує воду, яка потрапляє в нього через мережу дощоприймачів, які встановлені по периметру спецмайданчика» Резервуар-накопичувач скидає воду на схил, яка стікає в бік житлового сектору за територію спецмайданчика. В місці скидання води з резервуара-накопичувача утворився великий рів, що свідчить про багаторічне скидання води з резервуара-накопичувача в порушення всіх можливих екологічних норм та правил. Зливові та талі води, що потрапляють до резервуарів-накопичувачів місця видалення та захоронення небезпечних відходів не відкачуються, а перетікають через стіни резервуара-накопичувача небезпечних відходів та витікають з місць протікання швів і далі потрапляють в мережу дощоприймачів. На підставі акту № 67/21 від 04.06.2021 року Міністерством екології та природних ресурсів України було прийнято розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов №49/21 від 11.06.2021р., яким зобов`язано ТОВ «Еко-Форс» у термін до 05.07.2021 року усунути порушення Ліцензійних умов та подати в письмовій формі до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України інформацію про їх усунення. Не погоджуючись з прийнятим розпорядженням, позивач звернувся з позовом до суду. За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. Так, з огляду на доводи апеляційної скарги, позивач не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваного розпорядження, в частині порушень, які визначено в п.3, 6-14. Таким чином, враховуючи межі та доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині висновків про правомірність спірного розпорядження щодо визначених в п.3, 6-14 порушеннях. Пунктом 3 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем ч.3 ст.24 КЗпП, п.10 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом не укладені трудові договори з персоналом. Ліцензіатом надані накази про прийняття на роботу всіх працівників та не надані накази про прийняття на роботу або трудові договори з наступними працівниками: 1) [PERSON] ; 2) [PERSON] . Факт не надання таких документів підтверджується описом документів, які були надані до перевірки. Позивачем не заперечувався вказаний факт, але, за позицією позивача, відповідач не вимагав надати документи щодо працевлаштування вказаних осіб. Отже, встановлений факт не надання документів щодо прийняття на роботу [PERSON] та [PERSON] , враховуючи надання позивачем документів щодо працевлаштування інших працівників, а також враховуючи повідомлення позивача про усунення порушень (т.1 а.с.169) викладених в п.3 Розпорядження, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання неправомірним спірного розпорядження, в частині визначеного в п.3 порушення. Пунктом 6 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.2 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 відповідно до якого промислові майданчики для тимчасового зберігання відходів не мають ефективний захист відходів від дії атмосферних опадів та вітру. Під час огляду складського приміщення за адресою: вул. Салганна, 1, м. Кременчук, Полтавська обл. вбачається, що під час атмосферних опадів дах протікає в результаті таких регулярних протікань даху на бетонній поверхні підлоги складу сформувались паралельні лінії заглиблень (борозди). Сліди протікання даху наявні на усій площі складу, зокрема, на місцях збирання та зберігання небезпечних відходів. Крім того, на підлозі містяться сухі розводи від калюж. Як на підтвердження вказаного факту представник відповідача посилався на фотофіксацію, яка була зроблена під час перевірка та яка розташована на диску (т.1 а.с.177). Дослідженням вказаного диску, за участю представників сторін, судом не було встановлено того, що перевіркою зафіксовано обставини, викладені в п.6 розпорядження. Так, фотознімки містять загальний вид даху, який не дозволяє зробити висновок про його протікання. На підлозі приміщення вбачаються розводи (плями), які відповідач кваліфікує як сліди колишніх калюж, але чи то дійсно були калюжі та звідки вода потрапила до приміщення, фотознімки такої інформації не містять. У свою чергу, позивачем надано висновок судово-будівельного експерта Маківського М.В. №33-21, який свідчить про відсутність пошкоджень даху, що б могло свідчити про протікання води в приміщення. Суд першої інстанції вказаний висновок експерта до уваги не прийняв зазначивши те, що дослідження проведено в останній день дійсності свідоцтва експерта (31.05.2021), а також через те, що в один день експертом зроблено два дослідження, що, на думку суду, зробити не можливо. Вказані висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та такими що мають характер припущень. При цьому, те, що висновки зроблені в останній день дії свідоцтва експерта не спростовує того, що експерт мав повноваження провести такі дослідження як не спростовує і висновків, які зазначені в акті будівельно-технічного дослідження. З цих підстав, враховуючи недоведеність відповідачем наявності порушення, а також надання позивачем доказів, які свідчать про відсутність такого порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного розпорядження, в частині визначеного в п.6 порушення. Пунктом 7 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.9 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - для збирання та тимчасового зберігання відходів на підприємстві відсутні спеціально відведені та обладнані майданчики, встановлена промаркована тара, відсіки, бункери тощо 3 чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки. В складському приміщенні за адресою: вул. Салганна, 1, м. Кременчук, Полтавська обл. наявна тара для збирання та зберігання небезпечних відходів, яка промаркована. Але відсутні спеціально відведені та обладнані майданчики, відсіки, бункери, тощо з чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки для кожного з виду відходів на які отримано ліцензію. Факт відсутності спеціально відведених та обладнаних майданчиків, відсік, бункерів, тощо з чітким позначенням виду відходів та їх класу небезпеки для кожного з виду відходів на які отримано ліцензію, підтверджено фотознімками, які дослідженні судом за участю представників сторін. Посилання позивача на Висновок державної екологічної експертизи щодо матеріалів «Оцінка впливу на навколишнє середовище (ОВНС) влаштування складського приміщення по вул.Салганній, 1 в м.Кременчук для збору та тимчасового зберігання відходів виробництва І-ІV класу», яким не було встановлено наведених відповідачем порушень, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки такий висновок складено в 2016 році, в той час як в спірному випадку перевірка проводилась у 2021 році. З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання неправомірним спірного розпорядження, в частині визначеного в п.7 порушення. Пунктом 8 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.10 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І-ІІ класів небезпеки не зберігаються на промислових майданчиках (в межах території суб`єкта господарювання) у відокремлених приміщеннях. Відходи І-ІІ класів небезпеки зберігаються в одному приміщенні з іншими небезпечними відходами ІІІ та IV класів небезпеки; Факт зберігання відходи І-ІІ класів небезпеки в одному приміщенні з іншими небезпечними відходами ІІІ та IV класів небезпеки, підтверджено фотознімками, які дослідженні судом за участю представників сторін. Посилання позивача на те, що дозвільними документами, які отримано підприємством, не передбачено зберігання відходів І-ІІ та ІІІ - IV класів небезпеки у різних відокремлених приміщеннях, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки такі вимоги прямо передбачені абз.10 п.16 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446. З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання неправомірним спірного розпорядження, в частині визначеного в п.8 порушення. Пунктом 9 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем ч.3 ст.21 ЗУ №2694-ХІІ від 14.10.1992р., додаток 6 до Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - ліцензіатом не надано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки. Факт не надання такого дозволу не заперечувався позивачем, яким вказане порушення усунуто шляхом подання повідомлення про усунення порушень (т.1 а.с.169) викладених в п.9 Розпорядження. З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання неправомірним спірного розпорядження, в частині визначеного в п.9 порушення. Пунктом 10 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.4 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - захоронення відходів різного класу небезпеки не здійснюється окремо в спеціальні карти, розташовані на ділянці. Відходи ІІІ та IV класів небезпеки скидаються разом без будь-якого відокремлення та сортування. Згідно висновку державної екологічної експертизи від 28.12.2016 р. № 16/12.09.2016-132 зазначається, що «Згідно Паспорту місця видалення відходів «Спецмайданчик для складування відходів виробництва на Деївській горі у правобережній частині м. Кременчук» нижче приведені деякі характеристики спец майданчику: -сортування перед видаленням -здійснюється». Як на підтвердження вказаного факту представник відповідача посилався на фотофіксацію, яка була зроблена під час перевірка та яка розташована на диску (т.1 а.с.177). Дослідженням вказаного диску, за участю представників сторін, судом не було встановлено того, що перевіркою зафіксовано обставини, викладені в п.10 розпорядження. Так, фотознімки містять загальний вид розміщення відходів, але такі фотознімки не містять інформації як щодо класів відходів так і щодо способу їх зберігання. З цих підстав, враховуючи недоведеність відповідачем наявності порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного розпорядження, в частині визначеного в п.10 порушення. Пунктом 11 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.4 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І класу небезпеки не захоронюються у контейнерах з подальшим пакуванням у більші ємності та укладаються шарами з обов`язковою ізоляцією (перекриттям) інертними речовинами. Люмінесцентні лампи І класу небезпеки розміщені в місці не передбаченому для їх видалення та захоронення без будь-якої тари та упаковки, а розміщенні в резервуарах-накопичувачах спецмайданчику для видалення та захоронення небезпечних відходів ІІІ та IV класів небезпеки. Факт розміщення люмінесцентних ламп, які відносяться до І класу небезпеки, в місці не передбаченому для їх видалення та захоронення без будь-якої тари та упаковки, підтверджено фотознімками, які дослідженні судом за участю представників сторін. Посилання позивача на те, що поверхневим оглядом не можливо встановити клас відходів, суд вважає безпідставним, оскільки надані відповідачем докази чітко вказують на те, які відходи встановлені відповідачем. З цих підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання неправомірним спірного розпорядження, в частині визначеного в п.11 порушення. Пунктом 12 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - відходи І класу небезпеки (розчинні і нерозчинні) та розчинні відходи ІІ і III класів небезпеки захоронюються тільки в упакованому вигляді. Розчинні небезпечні відходи III класу небезпеки розміщені без будь-якої упаковки та сортування разом з іншими небезпечним відходами III класу небезпеки та небезпечними відходами IV класу небезпеки. Як на підтвердження вказаного факту представник відповідача посилався на фотофіксацію, яка була зроблена під час перевірка та яка розташована на диску (т.1 а.с.177). Дослідженням вказаного диску, за участю представників сторін, судом не було встановлено того, що перевіркою зафіксовано обставини, викладені в п.12 розпорядження. Фотознімки містять загальний вид розміщення відходів, але такі фотознімки не містять інформації розміщення відходів ІІІ класу небезпеки, більш того розчинних відходів ІІІ класу небезпеки. На фото зафіксовано наявність рідини у місті зберігання відходів, але природа цієї рідини відповідачем не доведена, що свідчить про відсутність підстав стверджувати про те, що зафіксована рідина є розчинним відходом ІІІ класу небезпеки. З цих підстав, враховуючи недоведеність відповідачем наявності порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного розпорядження, в частині визначеного в п.12 порушення. Пунктом 13 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - передбачено гідроізоляцію всієї поверхні сховища, що стискається ґрунтом. Всі резервуари-накопичувачі спецмайданчику протікають, крім законсервованого. Монолітний залізобетон з торкретацією швів рідким склом протікає в місцях таких швів. Згідно паспорта місця видалення відходів (МВВ) реєстраційний номер № 110 дата реєстрації 04.05.2017 р. зазначається, що «Рік початку експлуатації 1987р.»(стр.6).В місцях протікання резервуарів-накопичувачів спецмайданчику мокрі плями, які засипаються Ліцензіатом ґрунтом сірого кольору. Як на підтвердження факту протікання резервуарів-накопичувачів спецмайданчику представник відповідача посилався на фотофіксацію, яка була зроблена під час перевірка та яка розташована на диску (т.1 а.с.177). Дослідженням вказаного диску, за участю представників сторін, судом не було встановлено того, що перевіркою зафіксовано обставини, викладені в п.13 розпорядження. У свою чергу, позивачем надано висновок судово-будівельного експерта Маківського М.В. №33-21 (т.1 а.с.85), який свідчить про цілісність резервуарів-накопичувачів спец майданчику та відсутність їх протікання. Суд першої інстанції вказаний висновок експерта до уваги не прийняв зазначивши те, що дослідження проведено в останній день дійсності свідоцтва експерта (31.05.2021), а також через те, що в один день експертом зроблено два дослідження, що, на думку суду, зробити не можливо. Вказані висновки суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та такими що мають характер припущень. При цьому, те, що висновки зроблені в останній день дії свідоцтва експерта не спростовує того, що експерт мав повноваження провести такі дослідження як не спростовує і висновків, які зазначені в акті будівельно-технічного дослідження. З цих підстав, враховуючи недоведеність відповідачем наявності порушення, а також надання позивачем доказів, які свідчать про відсутність такого порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного розпорядження, в частині визначеного в п.13 порушення. Пунктом 13 оскаржуваного розпорядження вказано на порушення позивачем абз.5 п.20 Ліцензійних умов, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року №446 - передбачено дренажні системи для відведення поверхневих вод, які спроможні просочуватися у тіло карт. Згідно висновку державної екологічної експертизи від 28.12.2016 р. № 16/12.09.2016-132 передбачається, що «Збір та відведення поверхневих (дощових) стічних вод з території проммайданчика здійснюється через дощоприймачі та мережі самопливної і напірної дощової каналізації. Відведення дощових стоків здійснюється в існуючий резервуар-накопичувач з подальшим відведенням в каналізаційну мережу. Система зливової каналізації включає в себе: самопливну каналізаційну мережу з дощоприймачами; резервуар-накопичувач дощових стічних вод для їх приймання та відстоювання. Зливові та талі води, що потрапляють до резервуарів-накопичувачів, по мірі накопичення фільтрату відкачуються та передаються згідно укладених угод» (стр. 3), Фактично резервуар-накопичувач поверхневих (дощових) стічних вод з території проммайданчика не збирає та не затримує воду, яка потрапляє в нього через мережу дощоприймачів, які встановлені по периметру спецмайданчика» Резервуар-накопичувач скидає воду на схил, яка стікає в бік житлового сектору за територію спецмайданчика. В місці скидання води з резервуара-накопичувача утворився великий рів, що свідчить про багаторічне скидання води з резервуара-накопичувача в порушення всіх можливих екологічних норм та правил. Зливові та талі води, що потрапляють до резервуарів-накопичувачів місця видалення та захоронення небезпечних відходів не відкачуються, а перетікають через стіни резервуара-накопичувача небезпечних відходів та витікають з місць протікання швів і далі потрапляють в мережу дощоприймачів. Як на підтвердження факту перетікання через стіни резервуара-накопичувача небезпечних відходів представник відповідача посилався на фотофіксацію, яка була зроблена під час перевірка та яка розташована на диску (т.1 а.с.177). Дослідженням вказаного диску, за участю представників сторін, судом не було встановлено того, що перевіркою зафіксовано обставини, викладені в п.14 розпорядження. Фотографії мають загальний вид резервуара, але не фіксують витікання відходів, які в ньому зберігаються. У свою чергу, цілісність резервуара та належної роботи зливної каналізації підтверджена висновком судово-будівельного експерта Маківського М.В. №33-21 (т.1 а.с.85). З цих підстав, враховуючи недоведеність відповідачем наявності порушення, а також надання позивачем доказів, які свідчать про відсутність такого порушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного розпорядження, в частині визначеного в п.14 порушення. Таким чином, з`ясувавши обставини, з якими відповідач пов`язував наявність порушень, зазначених в оскаржуваному розпорядженні, дослідивши докази, якими відповідач підтверджує такі обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність відповідачем порушень, які зазначені в п.6, 10, 12-14 оскаржуваного розпорядження. Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим позов, в частині заявлених вимог щодо безпідставності зазначення відповідачем про встановлення порушень, які наведені в п.6, 10, 12-14 оскаржуваного розпорядження. Щодо такої підстав заявленого позову як порушення відповідачем вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в частині недотримання строків повідомлення про проведення планової перевірки, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Згідно з абзацом 6 вищезазначеної статті, повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі. Встановлені обставини справи свідчать про те, що 20.04.2021р. (10:38) Міндовкіллям повідомлення було направлено за офіційною електронною адресою ТОВ «Еко-Форс», зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час проведення перевірки, а саме: ekoforce2016@gmail.com (т.1 а.с. 166). В позовній заяві позивачем зазначено адрес електронної адреси - ekoforce2016@gmail.com. Під час розгляду справи № 160/15038/21 було внесено зміни до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом зміни електронної адреси на ecoforce2016@gmail.com, що підтверджується відомостями у Витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які наявні в матеріалах справи та були досліджені судом. Тобто, на час повідомлення відповідачем про проведення планової перевірки позивач мав саме ту електронну адресу, на яку і було направлено відповідне повідомлення. Крім того, Міндовкіллям направлявся лист із вищезазначеним повідомленням на адресу ТОВ «Еко-Форс», а саме вул. Моссаковського, 6-А, м. Дніпро, 49000, однак позивачем не було його отримано протягом строку зберігання, копія конверту та реєстру відправки додаються, наявні в матеріалах справи. Як вбачається зі штампу на копії конверту та з реєстру відправки, повідомлення про проведення перевірки було направлено на адресу ТОВ «Еко-Форс» 21.04.2021, тобто з дотриманням визначеного законодавством строку. Таким чином, за встановлених обставин не можливо стверджувати те, що відповідачем не було дотримано вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», в частині недотримання строків повідомлення про проведення планової перевірки. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги стосуються виключно обґрунтованості встановлених відповідачем порушень, а не процедури проведення перевірки. Отже, дослідивши обставини справи, аргументи сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial