Рішення адміністративного суду від 2023-02-06 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Атестаційної комісії Київського Національного університету будівництва і архітектури, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати Рішення №02/АА000006 від 21.09.2020 Атестаційної комісії Київського національного університету будівництва і архітектури для проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із атестації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем, яким анульовано кваліфікаційний атестат енергоаудитора АА000006 [PERSON] . Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 у задоволенні вказаного позову відмовлено. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати вище зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішенням атестаційної комісії №02/АА000006 від 21.09.2020 анульовано її кваліфікаційний атестат енергоаудитора АА000006. Позивач вважає, що спірне рішення відповідача ухвалено із суттєвими порушеннями, а саме без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; не добросовісно; не розсудливо; без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Додатком до рішення є копія інформації про повторне порушення вимог законодавства енергоаудитором Смагіною Юлією Володимировною. Але, ні у рішенні, а ні у додатку не зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, в чому і полягає порушення прав Позивача. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення Атестаційної комісії Київського Національного університету будівництва і архітектури є законним, обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин та відповідно до норм чинного законодавства, тому підстави для його скасування відсутні. Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, позивача, представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які сторони посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені такі обставини, які не оспорено сторонами. Позивач [PERSON] здійснювала діяльність енергоаудитора відповідно до кваліфікаційного атестата АА000006 від 26.11.2018 строком дії до 25.11.2023 на право провадження діяльності з проведення аудиту енергетичної ефективності будівель. За результатами незалежного моніторингу енергетичних сертифікатів Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України (далі - Держенергоефективності) складено висновок від 18.11.2019 № 32, яким за результатами перевірки встановлено невиконання умов п. 14 Порядку незалежного моніторингу енергетичних сертифікатів, затвердженого наказом Мінрегіонрозвитку від 18.10.2018 № 276, виявлено відхилення показників. Перевірку не пройдено. Вказаний висновок був направлений 19.11.2019 на електронну адресу [INFO] , проте, електронною адресою позивача є [INFO] Вказана обставина підтверджується листом Держенергоефективності від 05.11.2020 (а.с. 7-10). Також за результатами незалежного моніторингу енергетичних сертифікатів Держенергоефективності складено висновок від 26.06.2020 № 87, яким за результатами перевірки встановлено невиконання умов п. 14 Порядку незалежного моніторингу енергетичних сертифікатів, затвердженого наказом Мінрегіонрозвитку від 18.10.2018 № 276, виявлено відхилення показників. Перевірку не пройдено. Вказаний висновок був направлений 30.06.2020 на електронну адресу [INFO] (яка, як встановлено судом апеляційної інстанції не належить позивачу), та повторно 02.07.2020 на вказану електронну адресу позивача [INFO] Позивач, не погодившись з висновком від 26.06.2020 №87, направила заперечення до нього від 02.07.2020. За результатом перегляду апеляційною комісією письмового заперечення енергоаудитора Апеляційною комісією складено висновок про повторну перевірку енергетичного сертифікату від 31.05.2020 № 15, в якому зазначено, що письмове заперечення подане у встановлений строк, Енергоаудитор не надав обґрунтування розрахунку показників енергетичної ефективності будівлі, виявлено відхилення деяких показників енергетичної ефективності будівлі більш ніж на 5 відсотків. Енергетичний сертифікат будівлі вважати таким, що не відповідає законодавству. Перевірку не пройдено. У зв`язку з повторним виявленням порушень Листом Держенергоефективності від 09.09.2020 № 577-02/15/4-20 повідомлено Атестаційну комісію Київського національного університету будівництва і архітектури про невідповідність вимогам законодавства складених енергоаудитором Смагіною Ю.В. енергетичних сертифікатів за результатами їх незалежного моніторингу. 21.09.2020 відповідачем ухвалено рішення № 02/АА000006 за результатами незалежного моніторингу енергетичних сертифікатів під час якого виявлено невідповідність вимогам чинного законодавства та відповідно присвоєно маркування в базі даних енергетичних сертифікатів «Перевірку не пройдено»: - енергетичному сертифікату будівлі ОСББ «Ракета» за адресою м. Київ, вул. Лятошинського, 26Б (номер БДС 119); - енергетичному сертифікату будівлі Спортивний заклад «Луцька спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву плавання» за адресою Волинська обл., м. Луцьк, просп. Грушевського, 2а (номер БДС 2079), вирішено анулювати кваліфікаційний атестат від 26.11.2018 № АА000006 на право провадження діяльності з проведення аудиту енергетичної ефективності будівель енергоаудитора [PERSON] , відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про енергетичну ефективність будівель» та пункту 22 Порядку проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2018 № 605, про повторне порушення вимог законодавства. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, у зв`язку з чим звернулася до суду із цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, тому підстави для її скасування відсутні. Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частин першої та шостої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: 1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; 7) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Атестаційна комісія для проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем (далі - Атестаційна комісія) утворена в Київському національному університеті будівництва і архітектури (далі - КНУБА) та розміщується за адресою просп. Повітрофлотський, буд. 31, м. Київ, 03037. Атестаційна комісія не є юридичною особою та структурним підрозділом КНУБА, а утворена на підставі Законів України «Про енергетичну ефективність будівель», «Про вищу освіту», «Про освіту», Постанови Кабінету Міністрів України 26 липня 2018 р. № 605 «Про затвердження Порядку проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем», Угоди між Державним агентством з енергоефективності та енергозбереження України та Київським національним університетом будівництва та архітектури «Про співробітництво щодо створення атестаційних комісій, що будуть проводити професійну атестацію осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем» та інших нормативних актів України з питань освіти, енергоефективності, Статуту КНУБА. Наведені обставини та процитовані приписи КАС України дають підстави для висновку, що відповідач, Атестаційна комісія Київського Національного університету будівництва і архітектури, діє у спірних правовідносинах як суб`єкт владних повноважень, тому до його рішень, дій та бездіяльності розповсюджуються вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України. Спеціальним законом, який визначає правові, соціально-економічні та організаційні засади діяльності у сфері забезпечення енергетичної ефективності будівель і спрямований на зменшення споживання енергії у будівлях. є Закон України «Про енергетичну ефективність будівель» від 22.06.2017 № 2118-VIII (далі - Закон). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону професійна атестація осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем, проводиться атестаційними комісіями, створеними вищими навчальними закладами або саморегулівними організаціями у сфері енергетичної ефективності. Інформація про професійну атестацію розміщується на офіційних веб-сайтах відповідних вищих навчальних закладів або саморегулівних організацій. Порядок проведення професійної атестації та вимоги до складу атестаційних комісій встановлюються Кабінетом Міністрів України. Частиною 3 ст. 9 Закону визначено, що атестаційна комісія розглядає подані документи та у разі складання особою кваліфікаційного іспиту приймає рішення про безоплатну видачу кваліфікаційного атестата або про відмову в його видачі у місячний строк. Атестаційна комісія приймає рішення про анулювання кваліфікаційного атестата енергоаудитора чи фахівця з обстеження інженерних систем або відмовляє у видачі кваліфікаційного атестата при проведенні професійної атестації, яку проходить особа після закінчення строку дії кваліфікаційного атестата, в разі наявності інформації про невідповідність вимогам законодавства складених особою або енергоаудитором, або фахівцем з обстеження інженерних систем енергетичних сертифікатів та/або звітів про результати обстеження інженерних систем, що надійшла за результатами проведеного відповідно до статті 14 цього Закону моніторингу таких сертифікатів та/або звітів. Кваліфікаційний атестат енергоаудитора чи фахівця з обстеження інженерних систем вважається анульованим з дня внесення про це запису до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Видача, відмова у видачі та анулювання кваліфікаційного атестата енергоаудитора чи фахівця з обстеження інженерних систем здійснюється на підставі рішення атестаційної комісії або судового рішення шляхом внесення запису до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Громадяни, які пройшли професійну атестацію, набувають права на провадження діяльності із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем з дня внесення до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва запису про кваліфікаційний сертифікат. Відповідно до п. 1 Порядку проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем, затвердженого Постановою КМУ від 26 липня 2018 р. № 605, цей Порядок визначає процедуру проведення професійної атестації фізичних осіб, які мають намір провадити діяльність із сертифікації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем будівель (далі - професійна атестація). Згідно з п.п. 22-23, 25 вказаного Порядку атестаційна комісія приймає рішення про анулювання кваліфікаційного атестата фахівця з аудиту енергетичної ефективності будівель чи фахівця з обстеження інженерних систем будівель або відмовляє у видачі кваліфікаційного атестата під час проведення професійної атестації, яку проходить особа після закінчення строку дії кваліфікаційного атестата, в разі наявності інформації про невідповідність вимогам законодавства складених таким фахівцем енергетичних сертифікатів та/або звітів про результати обстеження інженерних систем будівель, що надійшла за результатами проведеного відповідно до статті 14 Закону України "Про енергетичну ефективність будівель" моніторингу таких сертифікатів та/або звітів. Рішення про анулювання кваліфікаційного атестата атестаційна комісія приймає не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної інформації. Фахівець з аудиту енергетичної ефективності будівель чи фахівець з обстеження інженерних систем будівель, кваліфікаційний атестат якого анульовано або якому відмовили у видачі кваліфікаційного атестата відповідно до цього пункту, може пройти повторну професійну атестацію не раніше ніж через три роки після прийняття відповідного рішення атестаційною комісією. Атестаційна комісія повідомляє кандидату про видачу, анулювання або відмову у видачі кваліфікаційного атестата в зазначений у заяві спосіб протягом десяти робочих днів з моменту прийняття відповідного рішення. Рішення атестаційної комісії про видачу, анулювання або відмову у видачі кваліфікаційного атестата може бути оскаржене в судовому порядку. Аналізуючи наведені приписи порядку анулювання енергетичних сертифікатів суд першої інстанції дійшов висновку, що за наявності інформації про невідповідність вимогам законодавства складених енергоаудитором енергетичних сертифікатів, що надійшла за результатами проведеного відповідно до статті 14 цього Закону моніторингу таких сертифікатів, Комісія має обов`язок прийняти відповідне рішення. Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на таке. Розв`язуючи цю справи, колегія суддів враховує, що обсяг і зміст вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, без сумніву, залежить від конкретних обставин, що були предметом дослідження, але в будь-якому випадку у рішенні повинно відображатися те, чим саме Атестаційна комісія Київського Національного універститету будівництва і архітектури керувалася, оцінюючи наявність або відсутність обставин, що можуть зумовити втручання у право позивача на працю у спосіб анулювання кваліфікаційного атестату на право провадження діяльності з проведення аудиту енергетичної ефективності будівель енергоаудитора. При цьому вмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень набуває виняткового значення за умови прийняття рішення про анулювання кваліфікаційного атестату на право провадження діяльності з проведення аудиту енергетичної ефективності будівель енергоаудитора, зважаючи на правові наслідки такого рішення для особи. Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується принципом верховенства права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 6 КАС України. Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)). Разом з цим наведений вище порядок не забезпечує мінімальних прав енергоаудиторів та вимог до актів індивідуальної дії, визначених для суб`єктів владних повноважень спеціальним Законом - Кодексом адміністративного судочинства. При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Колегія суддів зауважує, що рішення суб`єкту владних повноважень не може ґрунтуватися на непідтвердженій належним чином інформації, незалежно від джерела її походження. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу підтвердив, що на момент ухвалення спірного рішення він не мав жодних доказів порушення позивачем законодавства у сфері забезпечення енергетичної ефективності будівель окрім листа Держенергоефективності від 09.09.2020. Так, відповідач не маючи висновків Держенергоефективності не надав і не міг надати їм належної оцінки щодо їх повноти та достовірності, не встановив факту отримання позивачем вказаних висновків задля можливості реалізації права на їх оскарження, позаяк матеріалами справи підтверджено, що висновок Держенергоефективності від 18.11.2019 № 32 направлений 19.11.2019 на електронну адресу [INFO] , в той час як позивачеві належить електронна адреса 7800695@gmail.com. Також відповідач не вказав юридичних підстав для прийняття спірного рішення окрім норм, які таке право надають відповідній комісії. Більш того, матеріали справи не дають змоги пересвідчитись у належному повідомлені позивача про розгляд питання про анулювання її кваліфікаційного атестату, що фактично позбавило права позивача на захист та участь у процесі прийняття рішення, яке має суттєвий вплив на її права та свободи. Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про невідповідність Рішення №02/АА000006 від 21.09.2020 Атестаційної комісії Київського національного університету будівництва і архітектури базовим вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме: не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано (без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення), без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Вказані обставини зумовлюють до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправним та скасування Рішення №02/АА000006 від 21.09.2020 Атестаційної комісії Київського національного університету будівництва і архітектури для проведення професійної атестації осіб, які мають намір провадити діяльність із атестації енергетичної ефективності та обстеження інженерних систем, яким анульовано кваліфікаційний атестат енергоаудитора АА000006 [PERSON] . Посилання представника відповідача на те, що приписи ч.3 ст. 9 Закону визначають беззаперечне право відповідача як колегіального органу ухвалювати рішення про анулювання кваліфікаційних атестатів енергоаудиторів при наявності інформації про невідповідність вимогам законодавства складених особою або енергоаудитором, або фахівцем з обстеження інженерних систем енергетичних сертифікатів та/або звітів про результати обстеження інженерних систем, що надійшли за результатами проведеного відповідно до ст. 14 цього Закону моніторингу таких сертифікатів та/або звітів, колегія суддів вважає необгрунтованим оскільки наявність даного права не позбавляє його обов`язку належним чином мотивувати таке рішення. Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень. Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення. Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно до ч. 1ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду 1-ї інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Отже, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги [PERSON] ..

Результат розгляду: granted