Рішення адміністративного суду від 2022-01-12 00:00:00+02

Позивач 09.08.2021 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправним його рішення у формі повідомлення про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги (далі ЖКП) до особової справи № 13875 від 13.07.2021 щодо не призначення йому з 01.05.2021 житлової субсидії та зобов`язати відповідача призначити йому з 01.05.2021 житлову субсидію (а.с. 1-2, 17-18). Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у справі № 360/4188/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 75-78). Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що прийняті постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2021 № 420, від 19.05.2021 № 505 не можуть бути до нього застосовані з огляду на вимоги ст. 58 Конституції України, оскільки на час виникнення права на отримання субсидії, таких обмежень (щодо наявності депозиту у особи) не існувало. Крім того, грошові кошти, які зберігаються на депозитному рахунку, заощаджені для проведення операції, необхідної з огляду на стан здоров`я позивача. За визначенням ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав. Представник відповідача до судового засіданні не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. З матеріалів справи вбачається наступне. [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 4-7). 10.12.2014 та 08.01.2015 позивач звертався до відповідача із заявами про призначення житлових субсидій (а.с. 27, 34). Рішеннями відповідача позивачу призначались субсидії на період з листопада 2014 року по квітень 2015 року та з січня 2015 року по квітень 2015 року (а.с. 33, 42). У подальшому позивачу був зроблений автоматичний розрахунок на періоди з травня 2015 року по квітень 2021 року (а.с. 43-51). 14.07.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення житлової субсидії. В декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, позначив про наявність депозиту у розмірі більше 100 тис. грн. (а.с. 52-60). Рішенням від 13.07.2021 № 1385 позивачу відмовлено у призначенні субсидії з 01.05.2021 у зв`язку з наявністю депозиту більше встановленого розміру (а.с. 65). Листом від 28.07.2021 № 11680/07 відповідач повідомив позивачу про відмову у призначенні субсидії. В обґрунтування відмови у призначенні субсидії відповідач зазначив, що згідно з пунктом 14 Положення № 848, субсидія не призначається, якщо будь-хто із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 100 тис. грн., про що зазначається у декларації. За результатами проведеної Міністерством фінансів України верифікації, станом на 01.05.2021 позивач має депозитний банківський рахунок у розмірі понад 100 тис. грн. Оскільки виключення для громадян, які мають депозитні рахунки для проведення лікування відсутні, призначити позивачу субсидію неможливо (а.с. 9). Спірні правовідносини виникли з приводу відмови позивачу у призначенні житлової субсидії з 01.05.2021. Колегія суддів вважає вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 46 Конституції України встановлено: громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Унормуванням пункту 5 частини першої статті 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон № 2189) визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями пункту 5 частини другої статті 7 Закону № 2189 передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Тобто, обов`язок щодо оплати наданих житлово - комунальних послуг у відповідності з Законом України "Про житлово - комунальні послуги" виникає саме у індивідуального споживача. Приписами пункту 7 частини першої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі. Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово - комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення № 848 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1151, яка набрала чинності 01.01.2020). Змістом пункту 1 Положення № 848 занотовано, що це Положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пункту 3 Положення № 848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії, виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія. За унормуванням п. 4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії» (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129) (пункт 5 Положення № 848). Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (пункт 9 Положення № 848). Заяви про призначення та надання житлової субсидії за формою згідно з додатком 1 (далі - заява) з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 1 січня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються від громадян структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій лише у разі надіслання їх поштою або в електронній формі (через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики, інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування або Єдиний державний веб-портал електронних послуг). Заяви з необхідними документами також приймаються уповноваженими посадовими особами виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідної територіальної громади (далі - посадові особи виконавчого органу) та посадовими особами центру надання адміністративних послуг, які передають їх протягом трьох робочих днів з дати їх надходження відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. До 1 липня 2021 р. посадова особа виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг, яка приймає заяву з необхідними документами, за наявності технічної можливості реєструє заяву та формує електронну справу (заповнює відповідні електронні форми з використанням інформаційних систем Мінсоцполітики) і не пізніше наступного робочого дня надсилає електронну справу відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення засобами електронного зв`язку через інформаційні системи Мінсоцполітики з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах». З 1 липня 2021 р. заяви з необхідними документами приймаються посадовими особами виконавчого органу або центру надання адміністративних послуг виключно з формуванням електронної справи. Заяви з необхідними документами (після формування електронної справи) у паперовому вигляді передаються відповідному структурному підрозділу з питань соціального захисту населення не рідше ніж раз на два тижні. Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій. Житлова субсидія відповідно до підпункту 4 пункту 14 Положення № 848 не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень. Постановою Кабінету Міністрів України № 420 від 14.04.2021 пункт 14 Положення № 848 доповнено підпунктом 9, який застосовується з 1 травня 2021 року та яким визначено, що житлова субсидія не призначається якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства на 1 число місяця, з якого призначається житлова субсидія, має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 100 тис. гривень, про що зазначається в декларації. З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2020 між [PERSON] та АТ «Банк Альянс» укладено договір банківського вкладу № 16692-Д/3 від 21.12.2020 та позивачем внесено готівку у сумі 145 000 грн. на депозитний рахунок (а.с. 58-60). При зверненні до відповідача із заявою про призначення житлової субсидії позивачем подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у якій він зазначив про наявність коштів у сумі понад 100 тис. грн. на депозитному рахунку (а.с. 54-57). Позивачем вказано, що кошти, що знаходяться на його депозитному рахунку, заощадженні для проведення операції з огляду на стан здоров`я. Разом з тим, з аналізу підпункту 9 пункту 14 Положення № 848 вбачається, що виключення для громадян, які мають депозитні рахунки для проведення лікування, відсутні. Твердження апелянта, що прийняті постанови Кабінету Міністрів України від 14.05.2021 № 420 та від 19.05.2021 № 505 не можуть бути до нього застосовані з огляду на вимоги статті 58 Конституції України, оскільки на час виникнення права на отримання субсидії таких обмежень (щодо наявності депозиту у особи) не існувало, суд вважає неприйнятними з огляду на те, що субсидія призначається на період, наступний за зверненням із заявою, тобто наперед, а зміни, внесені вищезазначеними постановами, жодним чином не обмежують права на отримання субсидії. Таким чином за наявності у позивача станом на 01.05.2021 коштів на депозитному рахунку у розмірі більше ніж 100 тис. грн., житлова субсидія не призначається. Суд зазначає, що обставиною, яка підлягає з`ясуванню в межах розгляду даної справи, є встановлення права позивача на призначення субсидії станом після 01.05.2021, оскільки заяву він подав 14.07.2021. З огляду на встановлену в ході розгляду даної справи відсутність у позивача такого права, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що рішення відповідача від 13.07.2021 № 13875 є обґрунтованим та підтвердженим доказами, наявними у матеріалах справи, в зв`язку з чим прийняте рішення є правомірним. Крім того, суд звертає увагу, що рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, яке тягне правові наслідки до особи, є рішення комісії, прийняте у відповідності до вимог пункту 119 Положення № 848, а саме - протокольне рішення комісії з питань призначення соціальних допомог та пільг від 13.07.2021. № 13875 (а.с. 65). Повідомлення відповідача, яке є предметом оскарження у даній справі, не тягне правових наслідків для особи, носить виключно інформаційний характер про підстави не призначення житлової субсидії. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.04.2019 у справі № 227/2015/17. Щодо решти доводів представника позивача суд зазначає, що за практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін. Оскільки в межах цієї адміністративної справи основні (суттєві) аргументи представника позивача щодо наявності бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові в призначені позивачу субсидії з 01.05.2021, є необґрунтованими, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем доведено, що у спірних відносинах він діяв правомірно. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Результат розгляду: denied