Рішення адміністративного суду від 2023-01-17 00:00:00+02

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась [PERSON] з позовом до Департаменту з питань державного архітектурного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міськради (Київської міської держадміністрації) в якому просила суд: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача по факту звернень [PERSON] та інших громадян щодо неправомірних будівельних робіт на даху будинку [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача провести належну перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності власниками квартири [ADDRESS] , зупинити будівельні роботи, надати припис щодо усунення порушень шляхом перебудови до первісного стану, визначивши строк для виконання. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання даної ухвали шляхом подання до суду документа про доплату судового збору у сумі 908 грн. 27.08.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про виконання вимог вказаної ухвали. Також, було додано уточнений позов, у якому викладено вимоги [PERSON] наступним чином: визнати протиправними дії (бездіяльність) Департаменту з питань Державного _ архітектурно-будівельного контролю міста Київ виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по факту звернень [PERSON] щодо неправомірних будівельних робіт на даху будинку [ADDRESS] ; зобов`язати Департамент з питань Державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Київської міської ради (КМДА) провести належну перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності власниками квартири [ADDRESS] , зупинити будівельні роботи, надати припис в рамках нормативних повноважень щодо усунення порушень, визначивши строк для виконання. Стосовно необхідності доплатити судовий збір позивач вважає, що для такої доплати не має підстав, оскільки такі є немайновими та взаємопов`язаними та рахуються, як одна вимога немайнового характеру. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021 позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2021, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Також, позивач просить постановити окрему ухвалу щодо судді [PERSON] у зв`язку із занадто грубим порушення процесуальних норм щодо відкриття провадження у справі. Доводи апеляційної скарги позивача подібні до тих, які були зазначені нею в заяві на усунення недоліків позовної заяви. Також, позивач посилається на необхідність застосування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі №640/21330/ 18. Також, позивач вважає, що у відповідності до п. 8 ст. 249, 324 Кодексу адміністративного судочинства України є всі підстави для окремої ухвали апеляційного суду щодо судді першої інстанції [PERSON] , перш за все, за грубе порушення п`ятиденного процесуального строку щодо повернення чи неповернення позовної заяви. Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив. У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Пунктом 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Як було вказано вище, суд першої інстанції виходив з того, що позивач заявила дві вимоги немайнового характеру, відтак [PERSON] має доплатити судовий збір у сумі 908 грн. Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон №3674-VI). На виконання пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на час подання позовної заяви - 908 грн.). В адміністративному позові [PERSON] просила суд: визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача по факту звернень [PERSON] та інших громадян щодо неправомірних будівельних робіт на даху будинку [ADDRESS] ; зобов`язати відповідача провести належну перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності власниками квартири [ADDRESS] , зупинити будівельні роботи, надати припис щодо усунення порушень шляхом перебудови до первісного стану, визначивши строк для виконання. За приписами ч. 3 ст. 6 Закону №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. За визначенням, що міститься у п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Отже, вказаними нормами на позивача було покладено обов`язок сплатити судовий збір за заявлені основні позовні вимоги у порядку та розмірах, встановлених Законом №3674-VI. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що за похідні позовні вимоги судовий збір не сплачується. Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у справах №800/467/17 та №826/4079/17. Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо заявлені у даній справі позовні вимоги є взаємопов`язаними та є фактично однією вимогою, оскільки вони стосуються порушення прав позивача на отримання інформації та розгляд її звернень відповідачем. Отже, суд першої інстанції мав застосувати у даній справі ставку судового збору, передбачену пп.1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI (908 грн.). Як підтверджено матеріалами справи, судовий збір позивач сплатила саме у вказаному розмірі. Відтак висновки суду першої інстанції про те, що позивачем було заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, та сплачено судовий збір лише за одну вимогу немайнового характеру є помилковими. В контексті наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, це є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. Водночас, за приписами статей 1 та 2 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 №2825-IX (набрав чинності з 15.12.2022), ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва та утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві. При цьому, у абзацах 1 та 2 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом Отже, ця справа має бути направлена на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду. Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом в постановах у справах №640/1178/20, №640/7440/21, №826/17201/14 та інших. Щодо вимоги апеляційної скарги про необхідність постановлення окремої ухвали щодо судді першої інстанції у даній справі, колегії суддів зазначає наступне. Стаття 249 КАС України встановлює, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено. Колегія суддів зауважує, що вищевказаною статтею передбачено, що винесення окремої ухвали це право, а не обов`язок суду. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 року по справі № 1340/4560/18. Враховуючи, встановлені обставини, колегія суддів не вважає за необхідне постановлювати окрему ухвалу щодо судді [PERSON]

Результат розгляду: partial