Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся з вищевказаним адміністративним позовом, у якому просила: - визнати протиправною бездіяльність начальника УСБУ в Херсонській області по ненаданню [PERSON] чергової планової відпустки за 2021 рік із збереженням матеріального забезпечення, невиплаті матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік; - стягнути з відповідача на користь позивача матеріальне забезпечення за 45 діб відпустки в розмірі 42 000,00 грн, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021рік в розмірі 28 000,00 грн, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік в розмірі 7750,00грн. Херсонський окружний адміністративний суд ухвалою від 17 грудня 2021 року закрив провадження у справі №540/7629/21 за позовом [PERSON] до Управління Служби безпеки України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області по невиплаті [PERSON] матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021рік, а також стягнення з Управління Служби безпеки України в Херсонській області матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021рік в розмірі 28 000,00 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік в розмірі 7750,00грн. Роз`яснив позивачу, що повторне звернення з такими самими позовними вимогами не допускається. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу від 17 грудня 2021 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження. Апеляційна скарга вмотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановленні фактичні обставини справи, а саме : суд першої інстанції не врахував, що порушено встановлені терміни виплати грошового забезпечення (в тому числі і відпускних) виплата його не в повному обсязі. Постановляючи ухвалу про закриття провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування і виплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021рік, а також стягнення цих допомог на даний час фактично задоволені відповідачем самостійно, а отже суд вважає, що в цій частині відсутній спір, оскільки оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення та зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. При цьому, частина 1 статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Згідно з пунктом 8 частиною \~1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Отже, закриття провадження у справі, відповідно пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, є обов`язком, а не правом суду, у разі встановлення обставин виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову, зокрема, є стягнення з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік. Позивач визначає їх в розмірі 28 000,00 грн та 7 750,00 грн, відповідно, зазначаючи, між тим, що він достеменно не володіє інформацією, в якому конкретно розмірі ці допомоги мають бути йому виплачені. З наданих відповідачем розрахунково-платіжної відомості за грудень 2021 №5158 та платіжного доручення №1484 від 15.12.2021 вбачається, що позивачу нараховані матеріальна допомога за 2021 рік в розмірі 24252,98 грн та допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік в розмірі 3888,00 грн, а всього 28140,98 грн. На ці суми нараховано та утримано податок з доходів фізичних осіб в сумі 5065,37 грн та військовий збір в сумі 422,11 грн. Крім того, позивачу нараховано компенсація прибуткового податку в сумі 5065,37 грн. Усього позивачу виплачено 16.12.2021 матеріальну допомогу на оздоровлення, допомогу для вирішення соціально-побутових питань та компенсацію прибуткового податку в загальному розмірі 27\~ \~718,87 грн. Також з наданої відповідачем довідки від 25.11.2021 №71/22/68-7943 «Щодо грошового забезпечення підполковника [PERSON] з 01.01.2020 по 15.09.2021» вбачається, що його посадовий оклад становить 6480,00 грн., при цьому йому нараховувалось грошове забезпечення в таких розмірах (помісячно): січень\~ \~березень 2020\~ \~23211,03 грн, квітень 2020\~ \~22994,52 грн, травень 2020 - 23211,03 грн, червень 2020\~ \~50093,55 грн, липень, серпень 2020 - 23211,03 грн, вересень, жовтень 2020\~ \~23220,81 грн, листопад 2020\~ \~25737,73 грн, грудень 2020\~ \~січень 2021\~ \~24479,27 грн, лютий 2021- 24486,79 грн,\~ \~березень, квітень 2021\~ \~24584,40 грн, з 01 по 18 травня 2021\~ \~14685,54 грн. з 19.05.2021 виплата грошового забезпечення позивачу припинена. Згідно із пунктом 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям виплачуються грошова допомога на оздоровлення та державні допомоги сім`ям з дітьми в порядку і розмірах, що визначаються законодавством України. У свою чергу, пунктами 1, 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) затверджено, зокрема, схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Визначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу належить здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи). Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Крім того, на виконання вказаної постанови Центральним управлінням Служби безпеки України прийнято Наказ від 10.04.2018 року №515/ДСК, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.04.2018 року за №512/31964, яким затверджено Інструкцію про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України (далі Інструкція №515/ДСК). За змістом п.4 наказу він застосовується з 01.03.2018 року. За змістом п.п.16, 17 Розділу І Інструкції №515/ДСК, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за поточний місяць здійснюється щомісяця з 05 до 20 числа. У випадку, коли встановлений строк виплати грошового забезпечення збігається з вихідним днем, дозволяється здійснювати раніше або пізніше встановленого строку. Одноразові види грошового забезпечення виплачуються після виникнення права на їх отримання, одночасно з виплатою грошового забезпечення. Військовослужбовцям, які вибувають у відрядження (відпустку), якщо вони повертаються до місця служби пізніше строку виплати грошового забезпечення, дозволяється здійснювати його виплату раніше встановленого строку. Належне грошове забезпечення при вибутті у відрядження чи відпустку може бути виплачене не раніше ніж за 5 робочих днів до дня вибуття, не враховуючи вихідних та святкових днів, але не пізніше дня вибуття у відрядження чи відпустку. Згідно із пунктами 1, 2 глави 2 Розділу IV Інструкції №515/ДСК, за час перебування військовослужбовців у відпустках, які згідно з чинним законодавством надаються зі збереженням грошового забезпечення, їм здійснюється виплата грошового забезпечення у порядку та розмірах, визначених цією Інструкцією. Отже, грошове забезпечення при вибутті у відпустку виплачується військовослужбовцю не раніше ніж за 5 робочих днів до дня вибуття, не враховуючи вихідних та святкових днів, але не пізніше дня вибуття у відпустку. Пунктами 1, 2 глави 16 Розділу ІІІ Інструкції №515/ДСК установлено, що військовослужбовцям один раз на рік виплачується допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Зазначена допомога виплачується на підставі відпускного посвідчення, за яким військовослужбовець вибуває у чергову відпустку або за мотивованим рапортом військовослужбовця. Пунктами 1, 2 глави 17 Розділу ІІІ Інструкції №515/ДСК передбачено, що військовослужбовцям один раз на рік виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, що виплачується військовослужбовцям, визначається окремо на кожний бюджетний рік і затверджується Головою Служби безпеки України під час ухвалення основних напрямків бюджетної політики Служби безпеки України на відповідний рік. Зазначена допомога виплачується військовослужбовцям при вибутті у чергову відпустку або за мотивованим рапортом військовослужбовця. Отже, з наведеного вбачається, що допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входять до складу грошового забезпечення військовослужбовця як одноразові додаткові види грошового забезпечення, які виплачується один раз на рік. При цьому, надання допомоги на оздоровлення та її розмір гарантовано статтею 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тоді як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується при вибутті у чергову відпустку або за мотивованим рапортом військовослужбовця, у разі наявності фонду грошового забезпечення. Крім того, надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань віднесено до прав, а не обов`язків відповідача. При цьому їх виплата пов`язується з певним фактом наданням саме чергової щорічної відпустки або подачею військовослужбовцем мотивованого рапорту. Отже, з матеріалів справи вбачається, що наказом Центрального управління Служби безпеки України від 11.01.2021 №15/ДСК в пункті 8.1.2 установлено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям СБУ в розмірі 60% посадового окладу. Оскільки з наданих відповідачем доказів видно, що 16.12.2021 позивачу нараховано і виплачено допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі 60% посадового окладу, тобто в розмірах відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів, тому оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень. Отже, у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення. Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06 грудня 2018 року у справі № 823/1051/15, від 03 квітня 2019 року у справі № 826/510/17, від 19 березня 2019 року у справі № 591/2813/17. Також, колегія суддів довод про не врахування судом першої інстанції щодо порушенння встановлених термінів виплати грошового забезпечення (в тому числі і відпускних) виплата його не в повному обсязі відхиляє, оскільки суд першої інстанції закрив провадження в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності начальника Управління Служби безпеки України в Херсонській області по невиплаті [PERSON] матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2021рік, а також стягнення з Управління Служби безпеки України в Херсонській області матеріальної допомоги на оздоровлення за 2021рік в розмірі 28 000,00 грн та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2021 рік в розмірі 7750,00грн, а в іншій частині позовних вимог розглянув по суті. Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied