Рішення адміністративного суду від 2022-01-19 00:00:00+02

20.12.2021 [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 05078904 від 27.11.2021. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) у вигляді штрафу розміром 850,00 грн. у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом «Форд Фокус» без чинного полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу. Вказує, що дійсно, наприкінці листопада 2021 р. він керував вказаним транспортним засобом, придбаним в Німеччині, і був зупинений працівниками поліції. Після перевірки документів поліцейські його відпустили, жодних претензій не висували, розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці не відбувалось. 16.12.2021 в мобільний додаток «Дія» він отримав повідомлення, що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає, що він є учасником бойових дій, а тому звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів. Оскільки він не зобов`язаний оформляти відповідний поліс (сертифікат), тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. З наведених підстав просив задовольнити позов, визнати протиправною та скасувати вищезазначену постанову (а.с. 12). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21.12.2021 визнано поважними причини пропуску [PERSON] строку звернення до адміністративного суду із позовом до УПП в Запорізькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та поновлено строк звернення до суду із цим позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 29.12.2021 без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 5 днів з дня вручення ухвали (а.с. 15). У зв`язку з тим, що станом на 29.12.2021 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви, розгляд справи було відкладено до 19.01.2022. 29.12.2021 відповідачем отримано копію ухвали від 21.12.2021 разом із позовною заявою з доданими до неї матеріалами. Станом на 19.01.2022 до суду не надходив відзив на позов. Також, станом на 19.01.2022 від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін. Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України\~органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України\~встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої постанови, з таких підстав. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Суд звертає увагу, що позивач в позовній заяві наполягав на тому, що він не отримував копії оскаржуваної постанови в паперовому вигляді, а ознайомився з її змістом в мобільному додатку «Дія». Своєю чергою, відповідач не надав суду разом із відзивом або окремо копії оскаржуваної постанови. Отже, суд при вирішенні справи досліджує копію оскаржуваної постанови у вигляді знімку екрану мобільного додатку «Дія», наданого позивачем. Відповідно до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 05078904 від 27.11.2021, що міститься на знімку екрану мобільного додатку «Дія», водій керував транспортним засобом «Форд Фокус», номер т.з. [NUMBER] , без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу. Дата та місце вчинення 27.11.2021, м. Запоріжжя, вул. Кіяшка (а.с. 4). Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У відповідності до п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон). Згідно із п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 Правил. Разом із цим, позивач у позовній заяві стверджував, що вказане правопорушення не вчиняв, оскільки він, як учасник бойових дій, звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності транспортних засобів, а тому не зобов`язаній мати при собі відповідний поліс. Як випливає з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого 10.05.2018 головним управлінням Національної гвардії України, [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 12 зворот). В цей же час, відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. Отже,\~суд вважає\~доведеним,\~що позивач\~ [PERSON] ,\~будучи особою,\~яка має\~право на\~пільги,\~встановлені законодавством\~України для\~ветеранів війни\~ учасників\~бойових дій,звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України в силу вимог закону, а тому не зобов`язаній мати при собі відповідний поліс під час керування належним йому транспортним засобом. Відповідачем з урахуванням засад змагальності адміністративного процесу зазначені доводи позивача не спростовані, відзиву та доказів вчинення позивачем правопорушення суду не надано, що свідчить про невиконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України. Не спростовано відповідачем і доводів позивача стосовно того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього фактично не відбувався, а позивач дізнався про існування спірної постанови з мобільного додатку «Дія». Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про протиправність прийнятої поліцейським постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати слід компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

Результат розгляду: granted