Рішення адміністративного суду від 2022-10-18 00:00:00+03

Позивач [PERSON] 07.04.2022 року звернулась до \~суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської обласної прокуратури (далі прокуратури), оформленої листом № 27-1018 вих. від 21.02.2022 року, у проведенні перерахунку заробітної плати за період з 01.07.2015 року по 04.12.2018 року, з 04.10.2021 року по 05.10.2021 року та виплати на користь позивача на підставі поданої нею заяви від 09.02.2022року, стягнути з Держави Україна в особі прокуратури на її користь матеріальну шкоду, у вигляді не отриманої частини заробітної плати, а саме посадового окладу, визначеного за ч.3 ст.81 Закону України «Про прокуратуру», завданої положеннями п. 26 розділу VI « Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, що визнані неконституційними, за період з 01.07.2015 року по 04.12.2018 року, з 04.10.2021 року по 05.10.2021 року \~\~а також недоплачених за цей період надбавок за вислугу років та інших виплат, передбачених законодавством, визначених ч.2 ст.81 Закону України «Про прокуратуру» у сумі 1 475 667, 35 грн. Позовні вимоги обґрунтовані \~тим, що зазначеною бездіяльністю прокуратура порушила її трудові права та гарантії, проголошені державою та міжнародними договорами, ратифікованими Україною, зокрема на отримання заробітної плати у повному розмірі, гарантованої ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», ст. 41 Конституції України, оскільки рішенням Конституційного Суду України № 6-р/2020 від 26.03.2020 року \~\~визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) окреме положення п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ , застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України. У відзиві на позов відповідач посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 травня 2022 року \~в задоволенні \~позову відмовлено. \~ Не погодившись з рішенням суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та задовольнити позов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає на-ступне. Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та не упередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення \~суду першої інстанції не відповідає, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню \~з огляду на наступне. Згідно ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За приписами ч.3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: 5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні. Із матеріалів справи вбачається, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року по справі № 340/2090/22 не підписано головуючим по справі суддею Притулою К.М., що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення судом апеляційної інстанції постанови про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлені обставини справи свідчать про те, що [PERSON] з 02.02.2005 року по 05.10.2021 року працювала у органах прокуратури України, у період з грудня 2018 року по жовтень 2021 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років (а.с.25-28). За наказом №452к від 05.10.2021 року прокуратури позивача звільнено з посади прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Кіровоградської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX) з 05.10.2021 року (а.с.29). На запит позивача від 27.01.2022 року листом від 03.02.2022 № 27-14ВИХ-22 27-р \~\~прокуратурою повідомлено, що у період з липня 2015 по грудень 2018 роках та у жовтні 2021 року при проведенні позивачу розрахунку заробітної плати використовувався базовий посадовий оклад (а.с.31-33). 09.02.2022 року позивач звернулась до прокуратури з заявою про проведення перерахунку та виплати належних сум заробітної плати , в чому їй відмовлено листом від 21.02.2022 року № 27-1018ВИХ-22 27-184-22(а.с.35-37). Відмова в проведенні перерахунку та виплати заробітної плати оскаржена позивачем в судовому порядку. Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII від 14.10. 2014 року(далі - Закон №1697-VII). Згідно з приписами ч. 1, 2, 3, 7 , 9 ст. 81 Закону №1697-VII (у первісній редакції) визначено, що заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.07.2015 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2016 - 11 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2017 - 12 мінімальних заробітних плат. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора місцевої прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора регіональної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Генеральної прокуратури України - 1,3. Прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується КМ України. Фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII \~ч. 3 ст. 81 Закону №1697-VII \~викладено в такій редакції: «Посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури з 01.01.2017 року становить 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року». Положеннями ст. 89, 90 Закону №1697-VII визначалося, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності прокуратури здійснюються Генеральною прокуратурою України; фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період. Приписами ч.2 ст. 8 , 13 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995 (далі - Закон №108/95-ВР) встановлено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються КМ України, крім випадків, передбачених ч.3 цієї статті, та ч.1 ст. 10 цього Закону; оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів КМ України у межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Пунктами 1, 2, 6 Постанови КМ України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» (далі - Постанова №505), затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5. Крім того, надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. Видатки, пов`язані з реалізацією Постанови №505, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснюється у межах затвердженого фонду оплати праці. Постановою КМ України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов КМ України щодо оплати праці працівників прокуратури" (далі Постанова №657), зокрема, додаток 7 до постанови викладено в такій редакції: Схеми посадових окладів працівників місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та прирівняних до них прокуратур визначено посадовий оклад до Постанови №505 \~\~для прокурора місцевої прокуратури у розмірі 5 660 грн. Згідно ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Пункт 26 Розділу Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, в редакції Закону України №79-VIII від 28.12.2014 "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" (набрали чинності з 01.01.2015) встановлював, що норми і положення ст.81, ч.16-18 ст.86, п.13, 14 розділу "Перехідні положення" Закону України №1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Абзацом 3 п. 9 Прикінцевих положень Закону України №80-VIII від 28.12.2014 "Про Державний бюджет України на 2015 рік" (набрав чинності з 01.01.2015) установлено, що норми і положення ч.2 ст.33, ст.81 Закону України №1697-VII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.81 Закону № 1697-VІІ зі змінами, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, яке втратило чинність з дня ухвалення \~\~Конституційним Судом України рішення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року №113-IX (далі Закон №113-IX ), який набрав чинності 25.09.2019 року, та яким запроваджено реформування системи органів прокуратури, ч. 3, 4 ст. 81 Закону №1697-VII викладені у такій редакції: "Посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, з 01.01. 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 01.01.2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури з коефіцієнтом: 1) прокурора обласної прокуратури - 1,2; 2) прокурора Офісу Генерального прокурора - 1,3." В силу викладеного з 25.09.2019 року положення ст.81 Закону №1697-VII \~встановлюють розміри посадових окладів прокурорів окружних та обласних прокуратур. Відповідно до п. 7 розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону №113-IX \~прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом. Оскільки позивачку з дати набрання чинності Законом №113-IX по день її звільнення з посади прокурора не переведено до окружної прокуратури в результаті успішного проходження атестації , враховуючи, що з грудня 2018 року по 03 жовтня 2021 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, нарахування позивачу заробітної плати прокуратурою у зазначений в позові період правомірно здійснено з урахуванням діючого на той час законодавства з розміру посадового окладу, визначеного Постановою №505. Суд апеляційної інстанції при розгляді справи враховує обов`язкові до застосування висновки Великої Палати Верховного Суду по справі №686/23445/17 від 05.06.2019 року, Верховного Суду у постановах від 11.02.2021 року в \~\~справі 120/2112/19-а, від 12.04.2021 у справі №560/2065/19, від 14.05.2021 у справі №560/47/20, по \~\~справам з подібними обставинами з огляду на наступне. Предметом спору по справі № 340/2090/22 за позовом \~\~ [PERSON] до \~прокуратури є стягнення матеріальної шкоди у вигляді неотриманої частини заробітної плати \~за час перебування на публічній службі, що є спором про проходження публічної служби відповідно до п. 17 ч.1 ст. 4 КАС України, який виник у зв`язку з виплатою позивачу як прокурору заробітної плати у розмірі меншому, ніж вона сподівалася. \~ Обране позивачем обґрунтовування позовних вимог у спосіб, притаманний спорам про відшкодування шкоди з наведенням відповідного нормативного регулювання, не змінює суті спірних правовідносин, що виникли між сторонами в цій справі, і підстави їх виникнення, а отже не робить цей спір спором про відшкодування шкоди. В силу викладеного доводи позивача, що діями прокуратури їй завдано шкоду у вигляді недоплаченої заробітної плати, заподіяної актом, який визнано неконституційним, є неправомірними. Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані. Оскільки прокуратура при нарахуванні позивачу заробітної плати за зазначений в позові період часу діяла в межах наданих повноважень з дотриманням вимог чинного законодавства, підстави для задоволення позову відсутні.

Результат розгляду: partial