Рішення адміністративного суду від 2022-08-09 00:00:00+03

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ В червні 2020 року [PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач, скаржник), третя особа: [PERSON] (далі - третя особа, [PERSON] ), в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №28 від 02.04.2020 про неуспішне проходження атестації [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора №114к від 29.04.2020 про звільнення [PERSON] з посади керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру»; - поновити позивача на посаді керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області з 30 квітня 2020 року; - стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь [PERSON] середній заробіток за весь час вимушеного прогулу до дня поновлення на посаді. КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №28 від 02.04.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою». Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора від 29.04.2020 №114к про звільнення [PERSON] з посади керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 30 квітня 2020 року. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора поновити [PERSON] на посаді, рівнозначній посаді керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області, та в органах прокуратури з 30 квітня 2020 року. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.04.2020 по день постановлення рішення у справі в розмірі 315616,05 грн. Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за один місяць вимушеного прогулу допущено до негайного виконання. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, визнав обґрунтованими посилання позивача на те, що рішення №28 першої кадрової комісії від 02.04.2020 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» не може бути визнано законним, оскільки на анонімне тестування 02 березня 2020 року [PERSON] не прибув у зв`язку з хворобою, що підтверджується копією первинного листка непрацездатності АДН №276527. Зазначена обставина, за висновками суду першої інстанції, об`єктивно унеможливила особисту участь позивача у першому етапі атестації та перешкодила своєчасно (у триденний строк) особисто надати документ щодо поважності причин неприбуття на іспит. Також, при вирішенні спору судом першої інстанції враховано, що на [PERSON] не поширюються положення щодо проходження прокурорами атестації відповідно до п. 8 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», оскільки наказом Генерального прокурора №78к від 05.03.2020 його призначено на адміністративну посаду - керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області. За висновками суду першої інстанції, оскаржуваний наказ Генерального прокурора №114к від 29.04.2020 не відповідає критерію законності та обґрунтованості, оскільки відсутні підстави для звільнення позивача із займаної посади та органів прокуратури через ненастання події, з якою пов`язано можливість застосування положень п.9 ч.1ст.51 Закону України «Про прокуратуру». Судом зазначено, що під час розгляду цієї справи відповідачем до суду не надано доказів ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року апеляційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року змінено в частині підстав для задоволення вимог позову про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора №114к від 29 квітня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади керівника Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області та органів прокуратури. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції вказав, що неприбуття прокурора на певний етап атестації може бути спричинене різними обставинами, у тому числі й небажанням особи проходити таку атестацію, безвідносно до поданої раніше заяви відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX. Отже, з метою повної та об`єктивної оцінки та застосування відповідних наслідків комісія повинна встановлювати фактичні причини неявки для проходження атестації або одного з її етапів, визначити чи такі причини пов`язані із: самостійним рішенням прокурора не приймати участь у такій процедурі або неявкою прокурора, обумовленою певними об`єктивними причинами (підтвердженими належними та допустимими доказами). Водночас, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що юридичним фактом, що зумовлює звільнення позивача на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону №1697-VII, є не закінчення процесу ліквідації чи реорганізації або завершення процедури скорочення чисельності прокурорів, а виключно наявність рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором. Відтак, висновки суду першої інстанції щодо того, що посилання відповідача в оскарженому наказі про звільнення на п.9 ч.1 ст. 51 Закону №1697-VII без зазначення конкретної підстави для звільнення (ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду; скорочення кількості прокурорів органу прокуратури), породжує для позивача негативні наслідки у вигляді стану юридичної невизначеності щодо підстав такого звільнення, суд апеляційної інстанції вважав негативними. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВІВ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ) 20 вересня 2021 року на адресу суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2021 року, в якій скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуадьного права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскаржуючи судові рішення відповідач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а щодо законності прийняття рішення кадровою комісією та наказу про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» та пп. 2 п. 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону. Також скаржник зазначає про неврахування висновків Верховного Суду у справах №640/18679/18, № 813/7911/14, №804/958/16, №826/18134/14, №826/14554/18, №811/952/15, №9901/226/19, №826/5596/17, №816/584/17, №821/3736/15-а, №П/811/1672/15, №П/9901/101/18 в частині поновлення працівника на посаді, з якої його було звільнено, а також висновків Верховного Суду у справі №808/892/17 щодо неможливості стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з органу, з яким позивач не перебував у трудових відносинах (п.1 ч.4 ст.328 КАС України). Позивачем відзиву на вказану касаційну скаргу не подано, що не перешкоджає її розгляду по суті. Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2021 року за даною касаційною скаргою відкрите касаційне провадження. Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора призначено до касаційного розгляду. II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ З 2006 року по 2020 рік [PERSON] працював в органах прокуратури. З 01.07.2019 позивач займав посаду прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури області, на яку був призначений наказом Прокуратури Одеської області №1333к від 01.07.2019. На виконання вимог пунктів 9 і 10 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ за встановленою Порядком формою [PERSON] 08.10.2019 було подано підписану ним особисто заяву Генеральному прокурору про переведення його на посаду прокурора в окружній прокуратурі та про намір пройти атестацію. У заяві позивач підтвердив своє бажання пройти атестацію, вказавши на ознайомлення та згоду з усіма умовами та процедурами проведення атестації, що визначено Порядком. Зокрема, підтвердив, що усвідомлює та погоджується, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації та за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ, його буде звільнено з посади прокурора. Згідно графіку складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, проведення тестування [PERSON] призначено на 02.03.2020. 02.03.2020 був проведений іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, на який [PERSON] не з`явився. Позивач не прибув у зв`язку з хворобою, що підтверджується копією лікарняного листа АДН № 276527, відповідно до якого позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 2 по 6 березня 2020 року включно. Наказом Генерального прокурора №78к від 05.03.2020,

Результат розгляду: partial