Рішення адміністративного суду від 2022-08-31 00:00:00+03

Вступ Відповідачем здійснено нарахування позивачу пенсії держслужбовця на підставі усереднених даних про заробітну плату за період травень 2016 - травень 2019 року. На думку позивача відповідач повинен був провести такий обрахунок і в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за травень 2019 року. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку - збільшення зарплати (пенсії за спецзаконами). Відповідач відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії. Уважаючи відмову відповідача у проведенні розрахунку пенсії на підставі середніх розмірів заробітної плати державного службовця за відповідною посадою за травень 2019 протиправною, позивач звернувся до суду з позовом. З огляду на встановлені обставини, для правильного вирішення справи, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1) при призначенні пенсії держслужбовця, що в силу абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622, визначається в середніх розмірах: заробітна плата державного службовця за відповідною посадою за місяцем, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії чи виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, а також розмір матеріальної допомоги та виплат, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць і враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі? 2) чи включається компенсація за невикористану відпустку до складових, які враховуються при призначенні пенсії державного службовця? ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 1. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, просив: - визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в нарахуванні і виплаті пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03 червня 2019 року згідно середніх розмірів заробітної плати відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною посадою за останнім місцем роботи на державній службі, тобто за травень 2019 року; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату [PERSON] пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03 червня 2019 року згідно середніх розмірів заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі за травень 2019 року, згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, за даними, зазначеними в довідках від 20 грудня 2019 року № 82, 83 та від 02 січня 2020 року № 1. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 2. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] було відмовлено. 3. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що довідка № 1 від 02 січня 2020 року про складові заробітної плати [PERSON] за травень 2019 року не відповідає змісту та формі, встановленій постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, судом не встановлено звернення позивача до відповідача про перерахунок пенсії саме із врахуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622, і заявлені позовні вимоги про визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача вчинити дії, не відповідають визначеному пунктом 4 Порядку № 622 порядку призначення пенсії державним службовцям. 4. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в нарахуванні і виплаті [PERSON] пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03 червня 2019 року згідно середніх розмірів заробітної плати відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною посадою за останнім місцем роботи на державній службі, тобто за травень 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування та виплату пенсії [PERSON] по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 03 червня 2019 року згідно середніх розмірів заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі за травень 2019 року, згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 та з урахуванням даних, зазначених в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 82, № 83 від 20 грудня 2019 року та № 1 від 02 січня 2020 року. 5. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за змістом пункту 4 Порядку № 622 умовами визначення пенсії державного службовця із врахуванням норм абзацу 6 пункту 4 цього Порядку є: - висловлене особою бажання здійснення розрахунку пенсійних виплат із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622; - наявність не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців; - особа на час виходу на пенсію не перебуває на державній службі. 6. Доводи відповідача, про те, що абзац 6 пункту 4 Порядку № 622 застосовується до осіб, які не працювали і мали необхідний стаж державної служби 20 років саме станом на 01 травня 2016 року є безпідставними внаслідок помилкового трактування правових норм. 7. Позивач звільнений з державної служби 31 травня 2019 року, а звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про перехід на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» 03 червня 2019 року, тобто після звільнення з державної служби, (як особа, яка на день звернення за призначенням пенсії не займає посаду державної служби). 8. Оскільки [PERSON] має більше 20-ти років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, і на час звернення до відповідача із заявою від 03 червня 2019 року не перебував на державній службі, то він має право на перерахунок його пенсії із застосуванням абзацу 6 пункту 4 цього Порядку № 622. 9. Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів слідує, що позивач звертався до відповідача із вимогою здійснити перерахунок його пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» саме із розрахунку середніх розмірів заробітної плати за травень 2019 року, тобто з урахуванням всіх видів оплати праці за травень 2019 року. Короткий зміст вимог касаційної скарги 10. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось із касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року, та залишити в силі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 11. Судами попередніх інстанцій установлено, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 300/1509/19, яке набрало законної сили 13 листопада 2019 року, [PERSON] проведено перерахунок пенсії з 03 червня 2019 року в зв`язку із переведенням на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу». При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело нарахування пенсії позивачу по інвалідності виходячи із довідок № 82, № 84 від 20 грудня 2019 року, але виключно на підставі усереднених даних про заробітну плату за період травень 2016 - травень 2019 року (37 календарних місяців). 12. На думку позивача відповідач повинен був провести такий обрахунок і в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за травень 2019, врахувавши при цьому довідки № 82, № 83 від 20 грудня 2019 року та № 1 від 02 січня 2020 року, і обрати для позивача найбільш оптимальний варіант. 13. 08 січня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, вид перерахунку - збільшення зарплати (пенсії за спецзаконами) з 03 червня 2019 року, додавши до неї довідку про заробітну плату № 1 від 02 січня 2020 року за травень 2019 року, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. 14. За результатами розгляду заяви від 08 січня 2020 року, відповідач листом від 16 січня 2020 року № 119 повідомив позивача про відмову у проведенні перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату № 1 від 02 січня 2020 року згідно до Закону України «Про державну службу». 15. Уважаючи відмову відповідача у проведенні з 03 червня 2019 року розрахунку пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» на підставі середніх розмірів заробітної плати державного службовця за відповідною посадою за травень 2019 протиправною, [PERSON] звернувся до суду з позовом. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 16. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, викладеного в постановах від 01 березня 2018 року у справі № 348/1408/17 (провадження К/9901/1486/17), від 27 березня 2018 року у справі № 607/3635/17 з приводу неврахування компенсації за невикористані відпустки для обчислення пенсії державним службовцям. 17. Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки довідкам, згідно, яких зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії, посилаючись на те, що компенсація за невикористану відпустку не може бути врахована для призначення пенсії, оскільки носить компенсаційний характер та не входить до системи оплати праці державних службовців, що узгоджується з практикою Верховного Суду (постанови від 01 березня 2018 року у справі № 348/1408/17 (провадження К/9901/1486/17), від 27 березня 2018 року у справі № 607/3635/17); грошова допомога та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у довідці № 1 від 02 січня 2020 року зазначені в загальній сумі, а не поділено на 12 місяців. 18. Також скаржник зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки наразі відсутня усталена судова практика Верховного Суду у застосуванні норми права у подібних правовідносинах. 19. Представником позивача адвокатом Шевченко Н.П. подано пояснення на касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, у якому вона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін. 20. Представник позивача зазначає, що твердження відповідача про те, що судом не надано належної оцінки формі довідки № 1 від 02 січня 2020 року не відповідають дійсності, посилаючись на те, що довідка № 1 від 02 січня 2020 року була видана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, тобто тим самим органом, що й проводив нарахування пенсії. На переконання представника позивача, відповідач навмисно видав довідку з порушенням, щоб у подальшому виправдати свою ж відмову у проведенні належного позивачу перерахунку. 21. Представник позивача вказує на те, що [PERSON] не просив суд, і суд апеляційної інстанції не зобов`язував відповідача включати при розрахунку розміру пенсії позивача ті виплати, які не передбачені пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622. 22. Твердження скаржника про те, що за результатами розгляду справи апеляційним судом, відповідачу начебто слід здійснити перерахунок пенсії [PERSON] саме із розрахунку середніх розмірів заробітної плати за травень 2019 року, із врахуванням всіх видів оплати праці за травень 2019 року, в тому числі з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, грошову допомогу, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, які не поділено на 12, що суперечить абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622, є помилковим та таким, що ґрунтуються на припущеннях. Компенсація за невикористану відпустку не включена у довідку № 83 від 20 грудня 2019 року, а інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) вказано у частині. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Релевантні джерела права 23. Відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р.,№ 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 24. Згідно із пунктом 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. 25. Частиною першою статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 26. Відповідно до частини дев`ятої статті 37 Закону України «Про державну службу» від 19 грудня 1993 року № 3723-ХІІ пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби. 27. Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок № 622). 28. Пунктом 4 Порядку № 622 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. 29. Згідно із пунктом Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. 30. 17 січня 2017 року правлінням Пенсійного фонду України затверджено постанову № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», якою затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу», а саме: - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); - форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції 31. Право позивача на призначення, нарахування та виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року у справі № 300/1509/19. 32. На час звільнення позивача з державної служби (31 травня 2019 року) його стаж державної служби становить 21 рік 28 днів. 33. З державної служби позивач звільнений 31 травня 2019 року. До відповідача із заявою про перехід на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» позивач звернувся 03 червня 2019 року тобто після звільнення з державної служби (як особа, яка на день звернення за призначенням пенсії не займає посаду державної служби). 34. Зважаючи на те, що [PERSON] має більше 20-ти років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, і на час звернення до відповідача із заявою від 03 червня 2019 року про перехід на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу» не перебував на державній службі, він має право на перерахунок його пенсії із застосуванням абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622. 35. В силу приписів абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 в середніх розмірах визначаються виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, за винятком посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років, а також розмір матеріальної допомоги та виплат, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць і враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. 36. Вказані складові зазначено у довідці від 20 грудня 2019 року № 83 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданій позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. 37. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20 грудня 2019 року № 83 про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, середній розмір надбавок премій та інших виплат за травень 2019 року, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії становили: надбавка за інтенсивність - 4369,46 грн, місячна премія - 1638,55 грн, інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю - 2791,1 грн. 38. У довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20 грудня 2019 року № 82 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), видану [PERSON] для призначення згідно з пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» про те, що надбавки, премії та інші виплати за період з 01 травня 2016 року по 31 травня 2019 року становили: надбавка за інтенсивність - 4369,46 грн, місячна премія - 1638,55 грн, інші виплати (матеріальна допомога, премії тощо, нараховані за період, що перевищує календарний місяць - 16746,60 грн (грошова допомога до щорічної основної відпустки) та 16746,60 грн (матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань). 39. Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20 грудня 2019 року № 82 та № 83 відповідають формі довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженій постановою правлінням Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3. 40. Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02 січня 2020 року № 1 про складові заробітної плати за травень 2019 року, видану [PERSON] який займав посаду начальника Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області оклад - 5461,82 грн, надбавка за ранг - 509,09 грн, надбавка за вислугу років - 2730,91 грн, надбавка за інтенсивність праці - 4369,46 грн, премія щомісячна - 1638,55 грн, відпустка - 5805,40 грн, компенсація за невикористану відпустку - 8586,57 грн, грошова допомога - 16746,60 грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань - 16746,60 грн. 41. Державні гарантії права на відпустки, визначення умов, тривалості і порядку надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи встановлені Законом України «Про відпустки». 42. Відповідно до статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи (далі - підприємство). Право на відпустки забезпечується: гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом; забороною заміни відпустки грошовою компенсацією, крім випадків, передбачених статтею 24 цього Закону. 43. Стаття 24 Закону України «Про відпустки» гарантує, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менше ніж 24 календарних дні. 44. Стаття 33 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII не містить положень про включення до заробітної плати державного службовця такої виплати, як компенсація за невикористані дні відпустки при звільненні. Правові підстави для її виплати встановлені статтею 24 Закону України «Про відпустки», які пов`язані зі звільненням особи зі служби. 45. Отже, грошова компенсація за невикористані дні відпустки є одноразовою виплатою, яка, хоча і включається до фонду заробітної плати (додаткового), проте є виплатою за невідпрацьований час (п.2.2.12 Інструкції зі статистики заробітної плати), тобто має іншу правову природу - відноситься до разових платежів; не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний, як правило, із фактом звільнення працівника. 46. Таким чином, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до системи оплати праці державних службовців згідно Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, з якої обраховується пенсія, а має інше правове призначення. 47. Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у постанові від 01 березня 2018 року у справі № 348/1408/17. 48. Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи. 49. Тобто обґрунтованим рішення слід вважати тоді, коли: 1) суд повністю вияснив обставини, що мають значення для справи; 2) коли ці обставини доказані; 3) коли висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам справи. 50. Обґрунтованість судового рішення - це його внутрішня якість. Обґрунтованим є таке рішення, в якому відображене повне, всебічне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, їх доведеність та досягнення істинності висновків суду - відповідність їх фактичній стороні справи і вимогам закону. 51. Виходячи з цього, в поняття обґрунтованості зазвичай включають два моменти: повнота дослідження судом всіх матеріалів справи і достовірність висновків суду про обставини, що покладені в основу рішення. 52. У Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04,пункт 58) Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 53. У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (заява № 49684/99, пункт 30) зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 54. Оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції вказаним вимогам не відповідає, оскільки суд ухвалив рішення без встановлення всіх значимих обставин у справі та оцінки наданих сторонами доказів. 55. Так, зобов`язуючи відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» згідно середніх розмірів заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі за травень 2019 року, згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 та з урахуванням даних, зазначених в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 82, № 83 від 20 грудня 2019 року та № 1 від 02 січня 2020 року, суд апеляційної інстанції не зазначив у яких саме розмірах слід враховувати при перерахунку розміру пенсії позивача розміри грошової допомоги до щорічної основної відпустки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 56. У довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02 січня 2020 року № 1 зазначено, що до складових заробітної плати за травень 2019 року, включено грошову допомогу у сумі 16746,60 грн та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 16746,60 грн. 57. Натомість у довідці Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20 грудня 2019 року № 83 у графі «інші виплати» (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю зазначено суму 2791,1 грн. При цьому, не вказано про яку саме виплату йдеться (грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань чи обидві). 58. Тобто є незрозумілим, які виплати у сумі 2791,1 грн включено у графу «інші виплати» (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20 грудня 2019 року № 83. 59. Дійшовши висновку про те, що згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 в середніх розмірах визначаються не заробітна плата державного службовця за відповідною посадою за місяцем, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, а виплати, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, за винятком посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років, а також розмір матеріальної допомоги та виплат, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць і враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі, суд апеляційної інстанції зобов`язав відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу згідно середніх розмірів заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі за травень 2019 року, згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку № 622 з урахуванням даних, зазначених, зокрема в довідках Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 83 від 20 грудня 2019 року та № 1 від 02 січня 2020 року, які містять суперечності щодо виплат, які здійснено позивачу. 60. Крім того, суд апеляційної інстанції не дослідив, чи відповідає довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 02 січня 2020 року № 1 формі, затвердженій постановою правлінням Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 61. За приписами статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 62. Згідно з частиною другою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. 63. З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано всіх обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до апеляційного суду. 64. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у цій справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Результат розгляду: partial