Рішення адміністративного суду від 2023-08-09 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю "Талариа Трейд" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом , в якому просило визнати протиправними та скасувати: - рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200425/2 від 30.12.2022 року та картку відмови № UA500500/2022/001520 від 30.12.2022 року; - рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200423/2 від 30.12.2022 року та картку відмови № UA500500/2022/001517 від 30.12.2022 року; - рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200424/2 від 30.12.2022 року та картку відмови № UA500500/2022/001518 від 30.12.2022 року. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 відмовлено у задоволенні позову. Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтовування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем не підтверджено обґрунтованість сумнівів щодо заявленої митної вартості товару, визначеної за першим методом. Також апелянт зазначив стосовно посилань митного органу на розбіжності в поданих позивачем до митного оформлення інвойсу та експортній МД, що м. Констанца, Румунія, було транзитним пунктом розвантаження товару, після якого товар надійшов до кінцевого призначення в Україну, що відповідає умовам поставки СРТ Одеса. Крім того, судом не було враховано, що за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів витрати на пакування товару включені до його вартості. В судовому засіданні представник позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судовим розглядом, 30.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТАЛАРИА ТРЕЙД (покупець) та ZOHRA RICE ENTERPRISES (продавець) укладено контракт №30102018. Згідно п. 1 Контракту продавець продає, а покупець купляє IRRI-6 рис…, поставка якого буде здійснюватися окремими партіями відповідно до специфікацій, виставлених за заявкою Покупця, згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010 та умовами даного контракту. Відповідно до п. 2 Контракту постачання товару за даним Контрактом здійснюється відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та зазначаються в рахунку-фактурі (інвойсі). При цьому продавець бере на себе зобов`язання виконати послуги з митного оформлення, необхідні для вивозу покупцем з території країни продавця товару, продаж якого є предметом даного контракту. Всі зобов`язання, включаючи банківські, комісійні, податки та митні платежі, що мали місце на території продавця та пов`язані з виконанням даного контракту мають бути сплачені продавцем. Всі зобов`язання, включаючи банківські, комісійні, податки та митні платежі, що мали місце на території покупця (порт розвантаження, місце призначення) та пов`язані з виконанням даного контракту мають бути сплачені покупцем. Згідно п. 5 Контракту ціна на товар, що постачається за даним контрактом, встановлюється в Доларах США та вказується в рахунку-фактурі до кожної партії товару (згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2010). Загальна сума контракту визначається загальною сумою товару, поставленого по контракту. Товар буде відвантажуватися декількома партіями. До Контракту було укладено додаткові угоди № б/н від 28.12.2019 року, № б/н від 30.12.2020 року, № б/н від 05.11.2021 року. З метою митного оформлення вказаних товарів позивачем до Одеської митниці подано митні декларації (МД) № 22UA500500047483U7 від 26.12.2022; № 22UA500500047627U0 від 28.12.2022; № 22UA500500047482U8 від 26.12.2022. На підтвердження митної вартості товару, яка становить за кожною МД 16200,00 доларів США,, разом з деклараціями були подані ідентичні пакети документів: 1. Пакувальний лист (Packing list) № б/н від 16.09.2022 року. 2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 року. 3. Автотранспортна накладна (Road consignment note) № б/н від 21.10.2022, № 354, 355 від 21.10.2022 року. 4. Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin). 5. Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів. 6. Рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД № КТ-UA500500-0077-2022, № КТ-UA500500-0076-2022, № КТ-UA500500-0075-2022 від 23.12.2022 року. 7. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № UA500500/2022/039550, № UA500500/2022/039549 від 12.11.2022 року, № UA500500/2022/039548 від 10.11.2022. 8. Картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.12.2022 та від 27.12.2022. 9. Платіжне доручення №146 від 05.10.2022 року. 10. Платіжне доручення № 148 від 06.10.2022 року. 11. Платіжне доручення № 155 від 11.10.2022 року. 12. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 16.09.2022 року. 13. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 995 від 26.12.2022 року. 14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 28.12.2019 року. 15. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 30.12.2020 року. 16. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № б/н від 05.11.2021 року. 17. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 30102018 від 30.10.2018. 18. Договір про надання послуг митного брокера № 03/12-18 від 03.12.2018. 19. Заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів № б/н від 16.09.2022. 20. Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі). \~\~\~\~ 21. Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, зґенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі). \~\~ 22. Доручення № 04 від 04.01.2022 року. 23. Комерційна пропозиція № б/н від 16.09.2022 року. 24. Сертифікат здоров`я № ZRTC/0216E/22 від 16.09.2022 року (з перекладом). 25. Акт про взяття проб (зразків) товарів від 12.11.2022 року. 26. Копія митної декларації країни відправлення № KPPE-SB-56890 від 16.09.2022. 26.12.2022 та 28.12.2022 відповідно щодо вказаних МД відповідачем направлено позивачу повідомлення № 395859, 395860, 396420 стосовно правильності визначення митної вартості в межах проведення консультації між митним органом та декларантом, в яких зазначено, що документи містять розбіжності, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) у інвойсі № ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 вказані умови поставки CPT Odessa, що суперечить умовам поставки вказаним у експортній МД. Запропоновано позивачу надати протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову. У відповідь на повідомлення відповідача позивач повідомив, що до електронної митної декларації було надано контракт, інвойс № ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 року, а також додатково надано лист продавця № ZRTC-0216E-2022-1 від 16.09.2022 року на підтвердження факту того, що вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, включені у вартість товару. Стосовно умов поставки у відповіді зазначено, що відповідачу було надано копію митної декларації країни відправлення № KPPE-SB-56890 від 16.09.2022 року, відповідний CMR (№ 355 від 21.10.2022 року, № 354 від 21.10.2022 року, б/н від 21.10.2022) та інвойс № ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 на підтвердження, що умовою поставки є CPT Одеса; платіжні доручення № 146 від 05.10.2022 року, № 148 від 06.10.2022 року, № 155 від 11.10.2022 року; копію прайс-листа № б/н від 16.09.2022 року; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, № 995 від 26.12.2022 року; копію митної декларації країни відправлення № KPPE-SB-56890 від 16.09.2022 року, яка є уніфікованим документом, переклад якого на законодавчому рівні не вимагається. 30.12.2022 відповідачем прийнято: - рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200425/2 та картку відмови № UA500500/2022/001520; - рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200423/2 та картку відмови № UA500500/2022/001517; - рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2022/200424/2 від та картку відмови № UA500500/2022/001518. В обґрунтування вказаних рішень про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до пп. «в» п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. 2) у інвойсі ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 вказані умови поставки CPT Odessa, що суперечить умовам поставки вказаним у експортній МД. З огляду на вищевикладені розбіжності, відсутність всіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товарів, відповідно до вимог частини третьої статті 53 МК України запропоновано надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прейскуранти (прайс- листи) фірми - виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; експортну декларацію країни відправлення з перекладом на українську мову. 29.12.2022 декларантом ТОВ «Талария Трейд» було надіслано листи, якими повідомлено митний орган, що всі документи вже надані та інших додаткових документів надаватися не буде. Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України, розбіжності не спростовано. У митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами, тому відповідно до статті 59 МК України неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59, 60 МК України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62, 63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МК України у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості є більшим та становить по товару №1-1,02 дол. США/кг. (МД від 03.10.2022 № UA500500/2022/35361 від 26.11.2022 № UA 500530/2022/7685), ніж заявлено декларантом 0,6 дол. США/кг». У зв`язку з прийняттям митним органом вказаних рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови, з метою випуску товару у вільний обіг у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 та ч. 2 ст. 263 МК України, декларант з урахуванням коригувань подав нові митні декларації ІМ 40 ДТ МД № 23UA500500000627U0, ІМ 40 ДТ МД № 23UA500500000603U4, ІМ 40 ДТ МД № 23UA500500000601U6 та додатково сплатив різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом. Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача є правомірними, оскільки позивачем до митного оформлення не надано всі необхідні документи, які підтверджують правомірність та обґрунтованість застосування ним першого методу визначення митної вартості товару. Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України (далі МК України) декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Відповідно до ч. ч 2, 3, 5 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 57 МК України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Відповідно до ч .ч. 1-3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи. Колегія суддів зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених уст. 58 МК України. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15. При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16. У ході судового розгляду судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийнято з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів, подані декларантом, документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Колегія судів зазначає, що у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, які є підставою для витребування відповідачем додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості. Позивачем надано документи, які підтверджують всі складові митної вартості, сплату визначеної згідно з умовами контракту ціни за товар. При цьому, цінова інформація, викладена в автоматизованій системі АСМО «Інспектор» не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митних деклараціях, поданих позивачем, оскільки автоматизована система з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар. Таким чином, документами, наданими позивачем контролюючому митному органу при здійсненні митного оформлення товару, у їх сукупності підтверджуються всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність. Щодо посилання митного органу на відомості з бази даних АСМО «Інспектор», та Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України (ЄАІС), з урахуванням митних оформлень аналогічних товарів з вартістю вище ніж заявлено декларантом, колегія суддів зазначає наступне. Судовим розглядом встановлено, що оскаржувані рішення відповідача не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості такого товару, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо. Втім, суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості. З рішень відповідача вбачається, що за основу для коригування митної вартості товару за резервним методом митним органом взято митну вартість товару, оформленого за митними деклараціями № UA500500/2022/35361 від 03.10.2022, № UA500530/2022/7685 від 26.11.2022. Тобто, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 26.02.2019 у справі №808/454/18, від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17. Однак, як вбачається з графи 33 оскаржуваних рішень, у них зазначено лише дату та номер митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та вмотивованими у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України. Щодо відсутності даних про витрати на пакування у наданих до митного оформлення документах, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем, зокрема, вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на пакування, митний орган вважав, що вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, мають бути включені до митної вартості товару. Проте, за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів витрати на пакування товару включені до його вартості. Отже, за умовами контракту, пакування не оплачується покупцем окремо від ціни товару та відповідальність за її якість покладена на продавця, а тому зауваження відповідача щодо відсутності у поданих позивачем до митного оформлення документах будь-якої інформації щодо включення/не включення складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів є необгрунтованими. Аналізуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що митним органом не враховані умови поставки товару, відповідно до яких пакування товару здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни товару. А тому, контролюючим органом не доведено, що вказані розбіжності якимось чином вплинули на заниження позивачем митної вартості імпортованого товару. Стосовно посилань митного органу на розбіжності в поданих позивачем до митного оформлення інвойсу та експортної декларації слід зазначити наступне. Так, митним органом зазначено, що у інвойсі ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 вказані умови поставки CPT Odessa, що суперечить умовам поставки вказаним у експортній МД. Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до п. 2 Контракту постачання товару за даним Контрактом здійснюється відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010. Умови поставки визначаються і погоджуються сторонами для кожної окремої партії товару та зазначаються в рахунку-фактурі (інвойсі). При цьому продавець бере на себе зобов`язання виконати послуги з митного оформлення, необхідні для вивозу покупцем з території країни продавця товару, продаж якого є предметом даного контракту. Всі зобов`язання, включаючи банківські, комісійні, податки та митні платежі, що мали місце на території продавця та пов`язані з виконанням даного контракту мають бути сплачені продавцем. Всі зобов`язання, включаючи банківські, комісійні, податки та митні платежі, що мали місце на території покупця (порт розвантаження, місце призначення) та пов`язані з виконанням даного контракту мають бути сплачені покупцем. В інвойсі ZRTC-0216E-2022 від 16.09.2022 вказані умови поставки CPT Odessa. Також в інвойсі зазначено, що транзитним портом розвантаження є м. Констанца, Румунія. Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах CPT (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Таким чином, відповідно до умов поставки CPT, витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця. При цьому, в графі 27 митної декларації країни відправлення № KPPE-SB-56890 від 16.09.2022 \~зазначено порт розвантаження м. Констанца, Румунія, яка є транзитною країною, а не кінцевою точкою доставки товару. Так, позивачем,окрім іншого, надано до митного органу CMR №354, № 355 б/н від 21.10.2022 року, в яких вказані обставини щодо відправлення та переміщення партії товару, а саме: місцем навантаження товару є Констанца, місцем розвантаження Україна, що узгоджується з умовами п. 2 Контракту та інвойсом. Тобто, м. Констанца, Румунія, було транзитним пунктом розвантаження товару, після якого товар надійшов до кінцевого призначення в Україну, що відповідає умовам поставки СРТ Одеса. За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, про те, що умови контракту свідчать про відсутність обов`язку продавця нести витрати на доставку товару з порту Констанца. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваних рішень. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим оскаржувані рішення відповідача є неправомірними та підлягають скасуванню. З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Суд першої інстанції вищенаведене не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо відсутність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. \~\~\~

Результат розгляду: granted