Рішення адміністративного суду від 2022-10-19 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дивна Логістика 2020» (далі - позивач, ТОВ «Дивна Логістика 2020») звернулось у суд з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділа Державної податкової служби України, (далі - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2022 позов задоволено. Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2022 - без змін. 30.09.2022 позивач звернувся до апеляційного суду із заявою щодо ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути з відповідача понесені ТОВ «Дивна Логістика 2020» судові витрати, пов`язані зі сплатою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. Копію вказаної заяви надіслано відповідачу та отримано останнім 05.10.2022. Заперечень щодо поданої заяви та/або клопотання про зменшення розміру витрат відповідачем не подано. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів уважає, що заяву потрібно задовольнити, з таких підстав. Відповідно до пункта 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як убачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, утім, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Водночас 09.09.2022 від представника позивача - адвоката АО «Правова та економічна безпека» Нагалки Я.Я. подано до апеляційного суду заяву про вирішення питання про судові витрати після винесення постанови у справі у зв`язку з відсутністю можливості надати детальний опис робіт (наданих послуг). Просить вирішення питання щодо стягнення з ГУ ДПС у м. Києві на рахунок позивача витрат на професійну правничу допомогу здійснити після винесення судом постанови по даній справі, з урахуванням доказів, які будуть надані позивачем у відповідності до вимог частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. До клопотання про відшкодування судових витрат позивачем додано договір про надання правової допомоги б/н від 01.04.2019, додаткову угоду б/н до договору від 01.04.2019 (в якому, зокрема, відображена ставка гонорару адвоката), акт приймання - передачі наданих послуг від 23.09.2022. Колегія суддів звертає увагу, що в пункті 3 Додаткової угоди №б/н від 23.09.2022 сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги клієнту, передбаченої п. 1 та 2 даної Додаткової угоди, становить 25000,00 грн, в той час як згідно з пунктом 4 оплата послуг адвоката здійснюється клієнтом протягом 10 календарних днів з дня винесення постанови Шостим апеляційним адміністративним судом за результатами розгляду справи №640/37539/21. Колегією суддів ураховується, що в правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, наголошено: «…щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним». Крім того в межах розгляду цієї справи відповідачем не подано клопотань про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до частини 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено неспівмірність заявлених до відшкодування витрат, не надано будь яких доказів того, що ціни на послуги адвоката є явно завищеними на ринку юридичних послуг. Аналогічний висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 по справі №280/1765/19. З огляду на викладене, клопотання ТОВ «Дивна Логістика 2020» про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн потрібно задовольнити.

Результат розгляду: granted