Рішення адміністративного суду від 2023-03-29 00:00:00+03

У березні 2022 року [PERSON] звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження розміру пенсії [PERSON] максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при перерахунку пенсії [PERSON] не застосовувати обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року, яке набрало законної сили, позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.03.2022 року розміру пенсії [PERSON] максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з 01.03.2022 року без обмеження її максимальним розміром. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 30-38). В подальшому, відповідно до інформації, повідомленої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року проведено перерахунок пенсії [PERSON] , нарахована сума на виконання вищевказаного рішення суду. Виплата нарахованої доплати в сумі 9320,25 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України (а.с. 109) Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 січня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що 23 січня 2023 року складено відповідний актовий запис за №939 (а.с. 86). 28 лютого 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження, в якій заявник просив суд змінити сторону стягувача - [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , на його дружину - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у справі № 420/5042/22 за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування заяви про заміну сторони виконавчого провадження зазначено, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 січня 2023 року. Заявник просив змінити сторону виконавчого провадження у даній справі для отримання суми недоотриманої пенсії [PERSON] . Ухвалою Одеського окружного \~адміністративного \~суду від 07 березня 2023 року у задоволенні заяви представника [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/5042/22 відмовлено. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, представник [PERSON] звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, тому просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти постанову, якою задовольнити заяву представника [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/5042/22. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на?момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Апелянт посилається на вимоги статті 61 Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року (далі Закон № 2262-ХІІ) та стверджує, що [PERSON] як дружина померлого [PERSON] , у відповідності до положень статті 61 Закон № 2262-ХІІ має право на отримання недоодержаних виплат свого чоловіка. Представник відповідача надала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції, посилаючи зокрема на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», \~\~виходив з того, що заявником та його представником не надано документу, який підтверджує право на спадщину, а саме свідоцтво про право на спадщину, з огляду на що судом не встановлено, що [PERSON] є правонаступником позивача та має право на отримання суми пенсії позивача в адміністративній справі №420/5042/22. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його зробленим із порушенням вимог процесуального права з огляду на наступне. Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. За приписами частин першої 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України). Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Аналогічна правова позиція є усталеною та неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.05.2018 у справі № 2-а-1864/10, від 31.10.2018 у справі № 2-а-3494/11, від 07.03.2019 у справі № 617/7748/12, від 29.01.2020 у справі № 815/1303/17, від 24.11.2020 у справі № 802/1280/17-а. За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Відповідно до статті 61 Закону України № 2262-ХІІ суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї. Таким чином, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суми соціальних виплат, у даному випадку пенсії, передаються членам сім`ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.12.2018 року у справі №2-а-1710/11, від 14.02.2019 року у справі №2-а-2727/11/2209, від 07.03.2019 року у справі №617/7748/12, від 08.08.2019 року у справі №127/2-а-11792/11, від 05.08.2020 року у справі № 673/393/19, від 27.08.2020 року у справі №804/536/18. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що зокрема підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 грудня 2020 року (а.с. 87). Крім того, матеріали справи містять письмові заяви синів позивача, [PERSON] , [INFO] , \~та [PERSON] , [INFO] (а.с.82-83), згідно яких зазначені особи не заперечують проти заміни сторони стягувача - [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , на його дружину - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] у справі № 420/5042/22. Щодо посилання суду першої інстанції на не надання заявником доказів спадкування, колегія суддів зазначає, що у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульована висновок про те, що « у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя». За таких обставин, колегія суддів вважає, що [PERSON] , як член сім`ї (дружина) померлого [PERSON] , має право на виплату їй сум пенсії, призначеної позивачу за Законом України "№ 2262-ХІІ, перерахованої за його життя на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про задоволення заяви представника [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження.

Результат розгляду: granted