Рішення адміністративного суду від 2023-05-17 00:00:00+03

До Київського окружного адміністративного суду звернувся [PERSON] із позовом до Головного управління Національної поліції України в Київській області, в якому просив суд: - визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Київській області щодо не нарахування [PERSON] при звільненні зі служби в поліції у розмірі одноразової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення у розмірі 2170,88 грн.; - зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Київській області нарахувати та виплатити [PERSON] різницю між виплаченою одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції розрахованого з урахуванням індексації грошового забезпечення (2 170,88 грн.) у розмірі 16281,60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що після звільнення зі служби в поліції, відповідач при здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні не врахував індексацію грошового забезпечення, в місяць взятий для обрахунку одноразової грошової допомоги у періоді з 07.11.2015 по 30.10.2017 - 2170,88 грн., що призвело до не нарахування та недоплати одноразової грошової допомоги з урахуванням індексації грошового забезпечення в належному розмірі. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 січня 2023 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Київській області щодо не врахування та не виплати [PERSON] за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 індексації грошового забезпечення із врахуванням базового місяця - листопад 2015 року. Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Київській області здійснити нарахування та виплату [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, при цьому, з посиланням на безпідставну зміну судом предмета позову, позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Національної поліції у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення норм матеріального права в оскаржуваній частині, тому, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 відкрито апеляційне провадження за скаргами позивача і відповідача та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 17.05.2023. Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг позивача та відповідача, колегія суддів зазначає таке. За матеріалами справи, [PERSON] проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого відділу Управління Головного управління Національної поліції в Київській області, звільнений наказом начальника ГУ Нацполіції в Київській області від 11.07.2022 № 0047 о/с за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», стаж служби склав 15 років 10 місяців та 10 днів. Відповідно до наказу начальника ГУ Нацполіції в Київській області від 11.07.2022 № 0047 о/с, вислуга років [PERSON] (0058457) для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції склала 15 років 10 місяців та 10 днів; вислуга років на пільгових умовах становить 02 роки 8 місяців 09 днів, усього вислуга років склала 18 років 06 місяців 19 днів. На адвокатський запит, щодо обрахування індексації грошового забезпечення поліцейського у період з 07.11.2015 по 30.10.2017 із врахуванням базового місяця - листопад 2015 року, відповідач листом від 24.10.2022 № 29/м-181 щ, повідомив, що станом на день звільнення зі служби [PERSON] були установлені наступні види грошового забезпечення в таких розмірах: посадовий оклад - 2700,00 грн.; оклад за спеціальним званням «майор поліції» - 2000,00 грн.; надбавка за стаж служби (30%) - 1410,00 грн.; надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) - 2749,50 грн.; надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 405,00 грн.; премія (65,859%) - 6101,51 грн. Загальна сума грошового забезпечення на день звільнення склала - 15366,01 грн. Відповідач також зазначив, що 29.07.2022 позивачу було виплачено грошове забезпечення, індексація грошового забезпечення з 01.07.2022 по 11.07.2022, та грошова компенсація за 20 днів невикористаної в році звільнення відпустки, а також нараховано та виплачено ОГД. Посилаючись на ст. 94 Закону України «Про національну поліцію» № 580-VІІІ та ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ, постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», ГУ Нацполіції в Київській області зазначило, що з жовтня 2017 року проведення індексації грошових доходів населення відповідно до Порядку № 1078 не розповсюджувалось на поліцейських. Така індексація відбувалась після внесення прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 18.10.2017 № 782 «Про внесення зміни до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності 24.10.2017, доповнено абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 після слова «військовослужбовців» словом «поліцейських», у зв`язку з чим, дані зміни розповсюдили свою дію після 24.10.2017. Таким чином, індексація грошового забезпечення [PERSON] за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 не проводилась, оскільки Порядком № 1078 проведення індексації грошового забезпечення поліцейських у вказаному періоді не було передбачено, така індексація проводиться з листопада 2017 року та для здійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 07.11.2015 по 31.10.2017 із врахуванням базового місяця - листопад 2015 року, законних підстав не має. Згідно наданої довідки відповідача про суми грошового забезпечення, нараховані та виплачені [PERSON] за період з 07.11.2015 по день звільнення, від 24.10.2022 № 16/17-2022, вбачається, що нарахування [PERSON] індексації відбулось з 01.11.2017 відповідно нараховано та виплачено індексації: з 01.11.2017 по 31.11.2017 - 373,80 грн.; з 01.12.2017 по 31.12.2017 - 458,12 грн.; з 01.01.2018 по 21.01.2018 - 458,12 грн.; з 01.02.2018 по 28.02.2018 - 458,12 грн.; за період з 01.03.2018 по 31.06.2018 - 533,89 грн., у кожному відповідному місяці; за період з 01.07.2018 по 31.10.2018 - 557,82 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.11.2018 по 30.11.2018 - 653,56 грн.; з 01.12.2018 по 31.12.2018 - 681,96 грн.; за період з 01.01.2019 по 30.04.2019 - 762,64 грн., у кожному відповідному місяці; за період з 01.05.2019 по 30.06.2018 - 849,08 грн., у кожному відповідному місяці; за період з 01.07.2019 по 30.11.2019 - 887,09 грн., у кожному відповідному місяці; за період з 01.12.2019 по 31.05.2020 - 929,08 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.06.2020 по 30.06.2020 - 1023,67 грн.; за період з 01.07.2020 по 30.11.2020 - 1069,94 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.12.2020 по 31.12.2020 - 1105,49 грн.; з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 1105,49 грн.; за період з 01.02.2021 по 30.04.2021 - 1218,99 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.06.2021 по 30.06.2021 - 1362,00 грн.; за період з 01.07.2021 по 31.10.2021 - 1427,40 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 1553,49 грн.; за період з 01.12.2021 по 28.02.2022 - 1620,09 грн., у кожному відповідному місяці; за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 - 1766,47 грн., у кожному відповідному місяці; з 01.05.2022 по 31.05.2022 - 2031,94 грн.; з 01.06.2022 по 30.06.2022 - 2170,88 грн.; з 01.07.2022 по 11.07.2022 - 807,26 грн. Загальна сума нарахованої та виплаченої індексації у вказаних періодах склала 57840,92 грн. Тож, за період з 07.11.2015 по 30.10.2017 позивачу не було нараховано індексацію грошового забезпечення, відповідно, не застосовано базовий місяць для такого обрахування - листопад 2015 року, що для обрахунку становить - 2170,88 грн. та призвело до недоотримання одноразової грошової допомоги при звільненні у втсановленому розмірі, що і зумовило позивача на звернення до суду з даним позовом. Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що: - суд встановив, що наявний спірний період у справі, а саме з 07.11.2015 по 31.10.2017, в якому відповідачем не було проведено індексації грошового забезпечення поліцейського [PERSON] із застосуванням відповідного базового місяця. Відповідач вважає, що індексація з грошового забезпечення поліцейського у вказаному періоді на законодавчому рівні не була передбачена; - суд вважав, що предметом спору у даній справі є індексація грошового забезпечення поліцейського [PERSON] у періоді з 07.11.2015 по 31.10.2017 із застосування базового місяця - листопад 2015 року, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що необхідним є встановити наявність чи відсутність обставин бездіяльності відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати спірної індексації у спірному періоді; - ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VІII визначено, що грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону та з мін до вказаного пункту ст. 94 Закону № 580-VІII у спірному періоді не вносилося, ця норма закону була діючою; - позиція відповідача щодо обставини не включення поліцейських до переліку осіб, грошове забезпечення яких підлягає індексації, не позбавляють його обов`язку провести індексацію грошового забезпечення, оскільки право позивача на індексацію грошового забезпечення передбачено вказаною ст. 94 Закону № 580-VІII, тобто, нормативно-правовим актом, що має вищу юридичну силу; - враховуючи, що здійснення індексації прямо передбачене Законом №580-VIII та Законом № 1282-XII, позивач має право на отримання індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 (тобто, саме з дня прийняття позивача на службу в поліцію) по 31.10.2017 включно, із врахуванням базового місяця листопад 2015 року, як наслідок, судом першої інстанції визнано протиправною бездіяльність відповідача по не нарахуванню та не виплаті індексації грошового забезпечення за спірний період із врахуванням базового місяця листопад 2015 року як такі, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України. Доводи апеляційної скарги позивача: - суд першої інстанції задовольнив вимоги, які не були предметом позову, зокрема, позивачем ставилось питання виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в неналежному розмірі, зокрема, без включення до неї індексації грошового забезпечення, водночас, нарахування та виплата індексації за спірний період, не було і не є предметом даного спору. Доводи апеляційної скарги відповідача: - індексація з грошового забезпечення поліцейського у вказаному періоді на законодавчому рівні не була передбачена. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII). Відповідно до норм статті 3 Закону № 580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Згідно із пунктом 4 частини десятої статті 62 Закону № 580-VIII, поліцейський своєчасно і в повному обсязі отримує грошове забезпечення та інші компенсаційні виплати відповідно до закону та інших нормативно-правових актів України. Відповідно до положень частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Згідно із пунктом 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 (далі Порядок № 260, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до норм статті 9 Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Згідно із пунктом 2 розділу VI Порядку № 260, поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення (пункт 6 розділу VI Порядку № 260). Відповідно до змісту частини п`ятої статті 94 Закону 580-VIII, грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Тож, у даній справі, спірним питанням є включення до складу грошового забезпечення позивача, із якого розраховується розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, індексації грошового забезпечення, а не питання самої індексації грошового забезпечення за спірний період. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України від 03.07.1991 № 1282-XIIПро індексацію грошових доходів населення(далі Закон № 1282, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно із статтями 1, 2 Закону № 1282, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Суд звертає увагу, що відповідно до законодавчого визначення, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації. Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення. Крім того, пунктом 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу. Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема у постанові від 19.03.2020 по справі № 820/5286/17. У постанові від 03.04.2019 по справі № 638/9697/17, Верховний Суд зазначив, що індексація грошового забезпечення має враховуватися у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених із військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому разі неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення. Колегія суддів зазначає, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому, індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункова величина одноразової грошової допомоги при звільненні. Суд звертає увагу, що індексація грошового забезпечення не була включена до складу грошового забезпечення, з якого позивачу нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога при звільненні, що підтверджується матеріалами справи та, відповідно, і є предметом даного спору. Оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, колегія суддів дійшла висновку, що вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. Вказаний висновок щодо врахування індексації грошового забезпечення узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 26.08.2021 по справі № 240/7853/19, від 14.05.2019 по справі № 428/11103/16-а, від 12.06.2019 по справі № 643/212/17 та від 12.09.2019 по справі № 235/6160/16-а. З 07.11.2015 - з дня набрання чинності Законом № 580-VIII, застосовується постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (п. 4 постанови), якою вперше затверджені схеми окладів поліцейських. Вказана постанова є чинною і на сьогодні. Оскільки розміри посадових окладів поліцейських згідно з додатками до вказаної постанови Кабінету Міністрів України протягом періоду з 07.11.2015 по 31.10.2017 не змінювалися, тому базовим місяцем для визначення індексації щодо такого періоду є листопад 2015 року. Тож, доводи апеляційної скарги відповідача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Водночас, суд першої інстанції, безпідставно визначив, що предметом спору у даній справі є індексація грошового забезпечення поліцейського Марценюка М.П. у періоді з 07.11.2015 по 31.10.2017 із застосування базового місяця - листопад 2015 року, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним встановити наявність чи відсутність обставин бездіяльності відповідача щодо не здійснення нарахування та виплати спірної індексації у спірному періоді з урахуванням положень ч. 2 ст. 2 КАС України. Колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції, мали місце невідповідність висновків, викладених у рішені суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, оскільки, до Київського окружного адмінстративного суду подано адміністративний позов з вимогами зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області нарахувати та виплатити [PERSON] різницю між виплаченою одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції та одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції розрахованою з урахуванням індексації грошового забезпечення (2170 грн. 88 коп.) у розмірі 16281 (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят одна) грн. 60 коп. Натомість, суд першої інстанції задовольнив вимоги, які не були предметом позову, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції України в Київській області щодо не врахування та не виплати [PERSON] за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 індексації грошового забезпечення із врахуванням базового місяця - листопад 2015 року та зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Київській області здійснити нарахування та виплату [PERSON] індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено. Таким чином, з наведеного слідує, що предметом позову у даному випадку є різниця між виплаченою одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції та одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції розрахованою з урахуванням індексації грошового забезпечення, тож, суд першої інстанції, не дослідивши всі обставини справи, виніс рішення, яким задовольнив інший предмет позову - індексацію грошового забезпечення позивача за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 індексації грошового забезпечення із врахуванням базового місяця - листопад 2015 року, тобто вийшов за межі самого позову. Матеріали справи свідчать, що позивачу одноразова грошова допомога при звільненні нарахована без урахування індексації грошового забезпечення, тому, за висновками колегії суддів, відповідач безпідставно не врахував індексацію грошового забезпечення під час нарахування позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні. У даному випадку, наявні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування індексації грошового забезпечення при здійсненні розрахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу недоплачену частину одноразової грошової допомоги при звільненні, обчислену з урахуванням індексації грошового забезпечення. Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. З урахуванням наведеного, за наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи даний спір, безпідставно змінив предмет розгляду з питання недоплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні з врахуванням індексації грошового забезпечення, на питання нарахування та виплати індексації за період, що призвело до неправильного вирішення спору, тому, наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог, шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] різницю між виплаченою одноразовою грошовою допомогою при звільненні зі служби в поліції розрахованого з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017 із застосуванням базового місяця - листопад 2015 року (конкретна сума до виплати не вказується, оскільки її обрахунок належить до дискреційних повноважень відповідача). Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, оскільки покладені в її основу доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню, у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted