Рішення адміністративного суду від 2024-03-28 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР" звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Сумської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів від 25.01.2023 № UА805170/2023/000003/2. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 відмовлено у задоволенні позову. Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтовування апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідачем не підтверджено обґрунтованість сумнівів щодо заявленої митної вартості товару, визначеної за першим методом. Також апелянт зазначив стосовно посилань митного органу на розбіжності в поданих позивачем до митного оформлення інвойсу із фактурною вартістю товару та банківських платіжних документів, що такі невідповідності пояснюються особливостями виробництва товару, що поставляється, обумовленими неможливістю визначити остаточну вагу товару при замовленні, а також в подальшому розмежувати кожну партію товару із великої партії окремо по контейнерам, оскільки партія товару формується з трьох видів товару, який має різну вартість. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке. Як встановлено судовим розглядом, 18.05.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЛАТІМЕР» та «HEBEI OUSHENGXI TRADING CO.LTD» (Китай) укладено контракт № 18052022-UK, за умовами якого продавець зобов`язаний поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за кількістю, асортиментом і вартістю узгоджений сторонами в інвойсі та специфікації щодо кожної поставки. Відповідно до п. 2 Контракту ціни на кожну конкретну партію товару визначені в інвойсі, встановлені в USD. Загальна вартість цього контракту складається з сумарної вартості всіх партій поставки товару, поставлених продавцем покупцю протягом терміну дії даного контракту, і становить 1000000 дол. США. Пунктом 3 Контракту визначено, що покупець повинен сплатити банківським переказом 30% передоплати від загальної суми інвойсу та баланс 70% - перед відвантаженням (після отримання повідомлення від продавця про готовність товару до відвантаження). Оплата може здійснюватись на інших умовах, про які окремо зазначаються в інвойсах до кожної партії товару. Датою платежу вважається дата, коли на банківський рахунок продавця надійшла сума платежу. Покупець здійснює оплату шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок продавця. З метою митного оформлення придбаних товарів позивачем для здійснення митного оформлення 24.01.2023 до Сумської митниці подано митну декларацію № 23UA805170000077U7 стосовно \~товару: «Нитка скловолокна, кручена, не розрізана, на пластикових шпулях: Скловолоконна нитка 136 текс, E-glass, діаметр мононитки 13,2 мкм, лінійною щільністю 135,6 текс, тип покриття сілановий 18005,00кг. Використовується, як продольна нитка (основа) для виробництва будівельної скловолоконної сітки для штукатурних робіт», ціна товару - 16474,58. Для здійснення митного оформлення зазначених товарів до вказаної митної декларації позивачем додано документи: пакувальний лист від 11.11.2022 № 2; пакувальний лист від 11.11.2022 № 2/1; рахунок-проформа від 30.09.2022 №JZ.-220930; рахунок-проформа від 10.11.2022 № JZ -220930; рахунок-проформа від 04.10.2022 № JZ -221004; рахунок-фактура від 11.11.2022 № JZ -220930-2/1; рахунок-фактура від 11.11.2022 № JZ -220930-2; коносамент від 16.11.2022 GS 122110473; автотранспортна накладна від 18.01.2023 б/н.; супровідний документ від 18.01.2023 №23РL321050NS5МQDU3; cертифікат про походження товару від 03.01.2023 №23С060000217/00003; банківський платіжний документ від 05.10.2022 № 221005/000553230; банківський платіжний документ від 26.10.2022 № 221026/000556426; банківський платіжний документ від 20.12.2022 № 221220/000562864; банківський платіжний документ від 05.10.2022 № 221005/000553229; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.01.2023 № 11; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.01.2023 № 12; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 17.01.2023 № РГ-0000004; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.01.2023 № 13/01/2023/4; калькуляція від 16.11.2022 б/н.; документ, що підтверджує вартість перевезення товарів від 05.01.2023 № 8/1; прайс-лист виробника товару від 11.11.2022 б/н.; висновок про вартісні характеристики товару від 16.01.2023 №11/8; розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 11.11.2022; доповнення до зовнішньоекономічного контракту від 09.11.2022 специфікація № 3; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, від 18.05.2022 № 18052022-UK; договір про надання послуг митного брокера від 10.01.2023 № 3; договір (контракт) про перевезення від 01.03.2018 № 03/17-2018; договір (контракт) про перевезення від 16.01.2023 № МЗТ/16.01.2023; договір (контракт) про перевезення від 16.01.2023 № РГ24 ВК; зовнішньоекономічний договір складського зберігання від 29.09.2022; паспорт якості від 11.11.2022 б/н; заява виробника від 11.11.2022 б/н; пояснювальна записка № 19/01 від 19.01.2023; лист імпортера № 25/01 від 25.01.2023; заява декларанта № 14 від 25.01.2023; копія митної декларації країни відправлення від 14.11.2022 № 021720220000308578. Відповідачем направлено позивачу повідомлення стосовно правильності визначення митної вартості у митній декларації від 24.01.2023 № UA805170/2023/000077, в якому зазначено, що надані декларантом банківські платіжні документи не стосуються товару, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари. 25.01.2023 відповідачем винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 805170/2023/000007. 25.01.2023 Сумською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 805170/2023/000003/2. В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що надані декларантом до митного оформлення банківські платіжні документи не стосуються товару, не підтверджують числові значення складових митної товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари, які імпортуються згідно специфікації від 09.11.2022 № 3 до договору від 18.05.2022 № 18052022-UK, а саме відповідно до рахунку від 11.11.2022 № JZ-220930-2/1, фактурна вартість складає 16474,58 доларів США. Тоді, як жоден з наданих банківських платіжних документів не підтверджує саме вищезазначену вартість товару. Банківські платіжні документи та рахунки-проформи, які мають підтверджувати оплату задекларованої партії товарів, складені раніше ніж сама Специфікація від 09.11.2022 № 3. У митного органу міститься інформація щодо митного оформлення ідентичного товару в максимально наближений час до часу експорту в Україну з рівнем вартості 1,83 дол.США/кг, митне оформлення якого здійснене ж основним методом митної вартості товарі, що імпортується (митна декларація від 31.10.2022 №UA805170/2022/1351). Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача є правомірними, оскільки позивачем до митного оформлення не надано всі необхідні документи, які підтверджують правомірність та обґрунтованість застосування ним першого методу визначення митної вартості товару. Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Згідно ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Відповідно до ч. ч 2, 3, 5 ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 57 Митного кодексу України при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Відповідно до ч .ч. 1-3 ст. 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларантові. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може витребувати додаткові документи. Колегія суддів зазначає, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених уст. 58 Митного кодексу України. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Однак, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 по справі № 810/4116/17, від 13.10.2020 по справі № 826/13139/15. При цьому, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 по справі № 809/1469/16. У ході судового розгляду судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення митного органу про коригування митної вартості прийняті з огляду на невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально, не надано всіх витребуваних додаткових документів. Отже, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в розрізі висновків митного органу, що покладені в основу оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає наступне. Щодо висновків митного органу про те, що надані декларантом до митного оформлення банківські платіжні документи не стосуються товару, не підтверджують числові значення складових митної товару та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товари, які імпортуються згідно специфікації від 09.11.2022 № 3 до договору від 18.05.2022 № 18052022-UK колегія суддів зазначає наступне. Так, за умовами контракту № 18052022-UK від 18.05.2022, п. 2: ціни на кожну конкретну партію товару визначені в інвойсі, встановлені в USD. Загальна вартість цього контракту складається з сумарної вартості всіх партій поставки товару, поставлених продавцем покупцю протягом терміну дії даного контракту, і становить 1000000 дол. США. Пунктом 3 Контракту визначено, що покупець повинен сплатити банківським переказом 30% передоплати від загальної суми інвойсу та баланс 70% - перед відвантаженням (після отримання повідомлення від продавця про готовність товару до відвантаження). Оплата може здійснюватися на інших умовах, про які окремо зазначаються в інвойсах до кожної партії товару. Датою платежу вважається дата, коли на банківський рахунок продавця надійшла сума платежу. Покупець здійснює оплату шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок продавця. ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛАТІМЕР» у відповідь на повідомлення Сумської митниці від 24.01.2023 направило відповідачу лист від 25.01.2023 із роз`ясненнями особливостей виконання умов контракту № 18052022-UK від 18.05.2022, які обумовлені особливостями виробництва товару, що поставляється, пов`язаними з неможливістю визначити остаточну вагу товару при замовленні, а також в подальшому розмежувати кожну партію товару із великої партії окремо по контейнерам, оскільки партія товару формується з трьох видів товару, який має різну вартість. 09.11.2022 відповідно до контракту № 18052022-UK від 18.05.2022 була складена та узгоджена Специфікація № 3, за якою передбачалась поставка наступного товару: - скловолоконна нитка 136 текс., E-glass, 42469 кг., 0,915 USD/кг., загальна сума 38859,14 USD; - скловолоконна рівниця (ровінг) 300 текс, \~E-glass, 10804 кг., 0,64 USD/кг., загальна сума 6914,56 USD; - скловолоконна рівниця (ровінг) 400 текс, \~E-glass, 50800 кг., 0,64 USD/кг., загальна сума 32512 USD; Загальна сума 78285,7 USD. У зв`язку із особливостями виробництва товару, що поставляється за контрактом № 18052022-UK від 18.05.2022, про які позивач повідомив митний орган, було складено наступні інвойси: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~інвойс (проформа) від 30.09.2022 № JZ-220930; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~інвойс (проформа) від 04.10.2022 № JZ-221040 -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~інвойс (проформа) від 10.11.2022 № JZ-220930; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~інвойс від 11.11.2022 № JZ-220930-2: скловолоконна нитка 136 текс., E-glass, 42469 кг., 0,915 USD/кг., загальна сума 38859,14 USD (на загальну партію товару); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~інвойс від 11.11.2022 № JZ-220930-2/1: скловолоконна нитка 136 текс., E-glass, 18005 кг., 0,915 USD/кг., загальна сума 16474,58 USD (на партію товару за митною декларацією від 24.01.2023 № UA805170/2023/000077). За змістом інвойсу від 11.11.2022 № JZ-220930-2/1 оплата товару здійснювалась: 30% - передплата при замовленні, 20% - перед відвантаженням, 50% - через 30 днів після дати відвантаження. Відвантаження контейнер: 1Х40 HQ. Позивач пояснив, що на виконання умов контракту № 18052022-UK від 18.05.2022 було отримано товар, який відвантажено 5 контейнерами, та оплата за який здійснена 4 банківськими документами. Оплата за придбаний товар у загальному обсязі за специфікацією № 3 від 09.11.2022 здійснювалась наступними платежами: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~30% - передплата при замовлені 24613 USD - 05.10.2022 № 221005/000553230, 14213 USD \~05.10.2022 № 221005/000553229; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~20% - перед завантаженням 16408 USD - \~26.10.2022 № 221026/000556426; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~50% - через 30 днів після відвантаження 23051,70 USD - 20.12.2022 № 221220/000562864. Отже, загальна сума здійсненої оплати відповідно до наданих банківських документів становить - 78285,7 USD, що відповідає умовам, погодженим у специфікації № 3 від 09.11.2022. Відвантаження придбаного товару здійснювалось 2 партіями: 2 контейнери з товаром - скловолоконна нитка 136 текс., 3 контейнери - скловолоконна рівниця 300 текс., 400 текс. Так, по митній декларації країни відправлення від 14.11.2022 № 201720220000308578 (скловолоконна нитка 42469 кг., 0,915 USD/кг, 38859,14 USD), морському коносаменті від 16.11.2022 №GS 122110473, інвойсу від 11.11.2022 № JZ-220930-2 (скловолоконна нитка 136 текс., E-glass, 42469 кг., 0,915 USD/кг., загальна сума 38859,14 USD; за пакувальним листом № 2 від 11.11.2022 два контейнери: MRSU5631068 - нетто 21158 кг.; MRKU56339612 - нетто 21311 кг. Отже, загальний обсяг товару, що перевозився у вказаних 2 контейнерах становив - 42469 кг. ціною 0,913 USD/кг., загальна вартість склала - 38859,14 USD. Інша частина товару за митною декларацією країни відправлення від 14.11.2022 № 201720220000308469 перевозилась за морським коносаментом від 16.11.2022 № 08122110474, пакувальним листом № 1 від 09.11.2022 у 3 інших контейнерах: SUDU1995444 - нетто 20373 кг. скловолоконна рівниця 400 текс.; МSKU5032095 - нетто 20293 кг. скловолоконна рівниця 400 текс.; МSKU7014357 - нетто 10804 кг. скловолоконна рівниця 300 текс., \~10134 кг. скловолоконна рівниця 400 текс. Отже, загальний обсяг товару, що перевозився у вказаних 3 контейнерах становив - 61604 кг. ціною 0,64 USD/кг., загальна вартість склала - 39426,56 USD. Таким чином, загальна вартість всієї партії товару, що перевозився у 5 контейнерах, становила - 78285,7 USD, що відповідає умовам, погодженим у специфікації № 3 від 09.11.2022 та здійсненій позивачем оплаті товару за контрактом № 18052022-UK від 18.05.2022, на підтвердження чого позивачем надавались відповідні банківські документи. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що наявність розбіжностей, на які посилається відповідач, обумовлена особливостями умов поставки, пов`язаними з тим, що рахунки (інвойси), якими визначалась фактурна вартість товару, складались із виокремленням кожного виду товару, у той час як оплата за банківськими платіжними документами здійснювалась із урахуванням загальної партії товару. Отже, такі посилання митного органу є необґрунтованими, оскільки із наданих позивачем первинних документів встановлено відповідність визначених умов здійсненій фактично оплаті товару, що не дає підстав для сумнівів у достовірності заявлених декларантом відомостей в цій частині. Таким чином, у ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки відповідача щодо наявності обґрунтованих сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості товару, розбіжностей, які б могли вплинути на митну вартість або ж наявності ознак підробки, що б могло надати митному органу підстави для висновку про неправильне визначення позивачем митної вартості. Натомість, позивач під час митного оформлення надав необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товару, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваного рішення. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано наявності розбіжностей або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Щодо обраного митним органом методу визначення митної вартості товару колегія суддів зазначає, що інформація, викладена в автоматизованій системі митного оформлення не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації, поданій позивачем, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар. Посилання на використання цінової бази допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Втім, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо. Митним органом зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стали джерелом інформації для коригування митної вартості та не зазначено докладної, інформації, та джерел, які використовувалися контролюючим органом, при її визначенні, а саме ним не було зазначено митна вартість якого товару бралася за основу, торгова марка, фактурна вартість, країна експорту цього товару, час експорту в Україну, виробник, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки. Застосування Митницею з причини спрацювання модуля АСАУР ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України суд вважає необґрунтованим, позаяк самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення (подібного, а не аналогічного товару) не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, а тому не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості. У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020. З огляду на встановлені у справі обставини, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню. Суд першої інстанції вищенаведене не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку щодо відсутність підстав для задоволення позову. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому останнє підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову. Стосовно розподілу судових витрат зі сплати судового збору колегія суддів зазначає наступне. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 599 від 01.03.2023, \~за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4026 грн. відповідно до платіжної інструкції № 85 від 05.12.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, стягненню на користь позивача з Сумської митниці підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 6710 грн. Відповідно ст. 317 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; недоведеність обставин, що мають значення справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Результат розгляду: granted