Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Тернопіль» (далі - ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль», Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах, за період з 01.01.2022 по 30.04.2022, у розмірі 52161,03 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов`язаний проводити відшкодовування Пенсійному фонду суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року позов Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Тернопіль» про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Тернопіль» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області заборгованість з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за березень 2022 року у сумі 2976,12 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість грн 12 коп). У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено. З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, зазначаючи про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. У поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що судом першої інстанції не враховано, що Інструкцією №21-1від 19.02.2003 року не визначений порядок (спосіб) надсилання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствам. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області має право самостійно обирати спосіб надсилання вказаних розрахунків підприємствам, в тому числі і з використанням електронної пошти. Просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Сторона відповідача відзиву на апеляційну скаргу не направила, присутній в судовому засіданні представник відповідача просив прийняти відмову від заявленого раніше клопотання про зупинення провадження у справі за недоцільністю, та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи правильність висновків суду першої інстанції. Протокольною ухвалою суду апеляційної інстанції, проголошеною в судовому засіданні 0 1 листопада 2022 року, вказане клопотання залишено без розгляду. Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав Судом першої інстанції на підставі зібраних матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Тернопіль» зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язане відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . Такий обов`язок виник у зв`язку із тим, що у відповідача працював громадянин [PERSON] , якому з 29.10.2020 призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Період роботи [PERSON] у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ліхтнер Бетон Тернопіль» зараховано до його пільгового стажу на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.09.2021 у справі №500/2234/21 (а.с.50-54). Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області формувало щомісяця платнику ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з січня 2022 року по квітень 2022 року по пенсіонеру [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з відповідачем (а.с.5, 7-9). Згідно з цими розрахунками місячна сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, складала 2876,85 грн. у січні 2022 року, 2876,85 грн. у лютому 2022 року, 2976,12 грн. у березні 2022 року та 2876,85 грн. у квітні 2022 року. Оскільки пенсія працівнику підприємства, право на яку він набув з 29.10.2020, призначена лише у грудні 2021 року на виконання рішення суду, то в суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за січень 2022 року включено суму за період з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку, яка становила 40554,36 грн.. На думку суду першої інстанції ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» як платник збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зобов`язане проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 розділу 6 Інструкції №21-1). Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії (пункт 6.7 розділу 6 Інструкції №21-1). На думку суду першої інстанції, зміст вищенаведених приписів законодавства засвідчує, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач - Товариство зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Отже, суб`єкт, який відшкодовує витрати Пенсійного фонду України, на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, набуває обов`язок із їх сплати у випадку, якщо він отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, згідно з додатком 6 Інструкції. Встановлено, що перший розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за січень 2022 року по пенсіонеру [PERSON] містив відомості про місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій 2876,85 грн. та суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з дати призначення пенсії до дати формування розрахунку, яка становила 40554,36 грн.. Пенсійні виплати [PERSON] призначалася на підставі рішення суду від 13.09.2021 у справі №500/2234/21 з 29.10.2020. Наступні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий- квітень 2022 року містили відомості про місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. На думку суду першої інстанції лише розрахунок за березень 2022 року на суму 2976,12 грн. направлений ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що підтверджується реєстром відправлених листів позивачем 04.04.2022 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату 05.04.2022 та розписом про отримання вказаної кореспонденції невідомою особою, може слугувати доказом повідомлення про виставлений рахунок пенсійним органом (а.с.6, 125). Решта розрахунків (за січень-лютий 2022 року та квітень 2022 року) Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області направило на електронну адресу відповідача [INFO] (а.с.128-130). Суд першої інстанції зазначив, що положення пункту 6.4 розділу 6 Інструкції №21-1 не встановлюють вимог стосовно способу та порядку надсилання цих розрахунків, але в будь-якому випадку передбачають доведення змісту цих розрахунків до платника податків, що не було належно виконано за вказаний у позові період, а виключно за березень 2022 року. Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону. Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: -підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком; -за рахунок коштів Державного бюджету України пенсії, призначені особам відповідно до пунктів «б» -«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (стосовно осіб, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , пунктів 2-8 частини другої статті 114 цього Закону (стосовно осіб, які працювали у сільськогосподарських товаровиробників, які на дату відшкодування віднесені до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) та частини третьої статті 114 цього Закону. У разі недостатності зазначених коштів фінансування суми, якої не вистачає для повного покриття витрат на виплату та доставку таких пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно із пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . З врахуванням вище наведеного, ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» як платник збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування зобов`язане проводити відшкодовування Пенсійному фонду сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до пунктів «б» - «з» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту 2 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам (пункт 6.5 розділу 6 Інструкції №21-1). Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії (пункт 6.7 розділу 6 Інструкції №21-1). Зміст вищенаведених приписів законодавства засвідчує, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій покладено на органи Пенсійного фонду, а відповідач - Товариство зобов`язане здійснити відшкодування зазначених витрат у розмірах, визначених позивачем. Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Отже, суб`єкт, який відшкодовує витрати Пенсійного фонду України, на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, набуває обов`язок із їх сплати у випадку, якщо він отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, згідно з додатком 6 Інструкції. Згідно з пунктом 6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Пунктом 6.2 Інструкції №21-1 передбачено, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» . При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. Приписами пункту 6.5 Інструкції №21-1 визначено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Відповідно до абзацу 1 пункту 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання та ін.), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч.2 «Прикінцевих положень» Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць. Отже, підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначив, що підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відшкодуванню підлягають саме фактичні витрати, здійснені Пенсійним фондом із виплати та доставки пільгових пенсій. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд вже розглядав справу, правовідносини в якій є подібними до правовідносин у справі, що розглядається. Зокрема у постанові від 21.02.2019 у справі №804/323/16 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «…незгода позивача з надісланими на його адресу Розрахунками ґрунтується виключно на тому, що вони включають заборгованість за минулі роки. Позивач вважає, що у нього відсутній обов`язок здійснювати відшкодування за такими розрахунками. Однак, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що посилання позивача на порушення відповідачем п. 6.4. - 6.8. Інструкції при формуванні Розрахунків, і як наслідок відсутність у нього обов`язку здійснювати відшкодування за такими розрахунками, є недоречним, оскільки невчасне направлення розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не звільняє підприємство від обов`язку відшкодувати зазначену заборгованість. Чинне законодавство України не встановлює такого наслідку порушення строку направлення розрахунку, як визнання його недійсним чи протиправним. Несвоєчасність направлення органами Пенсійного фонду України розрахунку, не впливає на встановлення наявності і визначення розміру сум витрат на виплату і доставку пільгових пенсій працівникам, та не звільняє позивача від обов`язку їх відшкодування.» Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 №804/18327/14. Крім того, відповідно до висновків Верховного Суду України висловлених в постанові від 25.11.2015 у справі №803/2199/15, а також Верховного Суду у постановах від 23.01.2018 у справі №803/2625/14, від 20.03.2018 у справі №804/18891/14, від 21.06.2018 у справі №804/9020/13-а, строки звернення до суду не застосовуються до позовів про стягнення заборгованості фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Колегія суддів звертає увагу на зміст Інструкції з діловодства в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, затверджена Наказом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 03.12.2020 за №691 (а.с. 92-124). Вказаний документ встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх створення, одержання до моменту відправлення . Основна форма провадження діловодства у Головному управлінні визначена як електронна. Документування управлінської інформації у Головному управлінні здійснюється в електронній формі із застосуванням кваліфікованого електронного підпису, кваліфікованої електронної печатки та кваліфікованої електронної позначки часу. Діловодство Головного управління, організація обміну електронними документами з іншими установами здійснюється виключно з використанням системи електронного документообігу Головного управління, інтегрованого до системи взаємодії. Інструкцією №21-1від 19.02.2003 року не визначений порядок (спосіб) надсилання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствам. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області має право самостійно обирати спосіб надсилання вказаних розрахунків підприємствам, в тому числі і з використанням електронної пошти. У матеріалах справи знаходиться довідка ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» про електронні адреси підприємства (а.с. 135). Згідно з довідкою ТОВ «Ліхтнер Бетон Тернопіль» у своїй діяльності користується електронною адресою Ibternopil@ukr.net, на яку надсилалися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пільгових пенсій за вказаний вище період, що підтверджується знімками екрану, які знаходяться в матеріалах справи Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні заперечення відповідача щодо наявної у нього заборгованості за попередні періоди, в добровільному порядку суму такої заборгованості відповідач не сплатив, такі підлягають стягненню в судовому порядку. Колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде оцінка підстав стягнення всієї суми заборгованості, яка є предметом позову, оскільки судом першої інстанції не досліджувалось питання сплати такої заборгованості платником податку, доказів щодо перерахунку пенсії та отримання її колишнім працівником підприємства, суми коштів на виплату і доставку пільгової пенсії, сплачені пенсійним органом. Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права. У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. З огляду на викладене, враховуючи положення стаття 317 КАС України та прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог.

Результат розгляду: granted