Рішення адміністративного суду від 2022-01-31 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення від 14.09.2020 № 0093/04/36/05/РРО2986622643-ФС/128, винесену Головним управління Держпраці у Дніпропетровській області. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позов задоволений. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що судом не повно з`ясовано та не надано оцінку всім фактичним обставинам справи та доводам відповідача, а також порушено норми матеріального права. На його думку, суд помилково вважає, що відомості, викладені в акті перевірки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, підлягають оцінці та перевірці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ Фізична особа-підприємець [PERSON] зареєстрована у встановленому законом порядку, як суб`єкт підприємницької діяльності 18.10.2019 року, номер запису: 22320000000014229, відомості про позивача включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 15). Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 56.30 Обслуговування напоями (основний); 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. 09.07.2020 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, відповідно до пп. 20.1.11, пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, пп. 80.2.7 п. 80.2, п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, ст. 35 Закону України від 24.03.1995 \~№ 108/95-ВР «Про оплату праці» (зі змінами та доповненнями), ст. 43 Конституції України, ст. 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України, згідно з наказом від 21.01.2019 № 264-п, проведено перевірку позивача за місцем здійснення підприємницької діяльності за адресою: [ADDRESS] . За результатами цієї перевірки складений акт перевірки від 10.07.2020 № 0093/04/96/05/РРО/ [NUMBER] (а.с. 11-14). Згідно з п. 3.1. зазначеного вище акта встановлено порушення ст. 11, ст. 15-3, ч. 10 ст. 18 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п. 12 ст. 3 Закону України від 6 липня 1995 року № 265/05-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями. Відповідно до п. 4.5 Акту перевірки додатками до нього зазначені, зокрема довідку щодо найманої особи та фото паспорта цієї особи. (а.с. 14). Згідно з довідкою від 09.07.2020 здійснення діяльності з реалізації товарів у кафе-барі проводилось [PERSON] , трудова угода відсутня, документів, які підтверджують взаємовідносини з суб`єктом господарювання, під час проведення фактичної перевірки не надано. Зі слів продавця вони відсутні. 29.07.2020 ГУ ДПС у Дніпропетровській області копії матеріалів перевірки надіслані до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області для вжиття заходів стосовно ФОП [PERSON] за допущення працівника до роботи без оформлення трудового договору. 14.09.2020, на підставі висновків вказаного акта перевірки, відповідачем винесено оскаржену постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № 0093/04/36/05/РРО2986622643-ФС/128, якою на позивача накладено штраф у розмірі 50000 грн, згідно з ст. 265 КЗпП України за порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: фактичного допущення позивачем до роботи 1 фізичної особи [PERSON] без укладення трудового договору (а.с. 7-9).\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вважаючи постанову відповідача протиправною, позивач звернулась до суду з цим позовом. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ФОП [PERSON] є обґрунтованими. Вказав, що без здійснення заходу державного нагляду (контролю) штрафи можуть бути накладені лише на підставі рішення суду, а також встановив, що перебування особи за адресою здійснення перевірки не є безумовною підставою, яка підтверджує факт здійснення трудових обов`язків з позивачем без укладення трудового договору. Суд першої інстанції вважав, що відомості, викладені в акті перевірки, підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи Управлінням Держпраці, оскільки ці відомості не є беззаперечним доказом вини особи у порушенні вимог законодавства про працю. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Повноваження щодо нагляду і контролю за додержанням роботодавцями законодавства про працю встановлені Кодексом законів про працю України (далі КЗпП України), Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі Закон № 877) та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1\~ ст. 259 КЗпП України\~ державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб (п. 1 затвердженого\~ постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96\~ Положення про Державну службу України з питань праці (далі\~ Положення № 96). Згідно з пп. 6 п. 4 Положення № 96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Пунктом 7 Положення № 96 передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до приписів Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого\~ наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340\~ (далі Положення № 340), Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується. Підпунктом 5 пункту 4 Положення № 340 передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю. Як зазначалось вище, оскаржену постанову прийнято 14.09.2020 відповідачем на підставі висновків акта перевірки Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, згідно з ст. 265 КЗпП України за порушення вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: фактичного допущення позивачем до роботи фізичної особи [PERSON] без укладення трудового договору.\~ \~\~ Порядок і підстави проведення перевірок\~ \~податковими органами врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України). Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пункт 75.1.3 пункту 75.1 статі 75 ПК України). Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункту 80.1 статті 80 ПК України). Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (пункт 80.6 статті 80 ПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 259 КЗпП України центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім податкових органів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, а органи місцевого самоврядування на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад. Отже, чинним законодавством податковим органам надано право здійснювати перевірки стосовно додержання законодавства про працю, зокрема і щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). 09.07.2020 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області відповідно до пп. 20.1.11, пп. 20.1.29 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, пп. 80.2.7 п. 80.2, п. 80.6 ст. 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ \~(зі змінами та доповненнями), ст. 35 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (зі змінами та доповненнями), ст. 43 Конституції України, ст. 2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України, згідно з Наказом від 21.01.2019 № 264-п, проведено перевірку позивача за місцем здійснення підприємницької діяльності за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення перевірки встановлено здійснення розрахункової операції без видачі відповідного документа, реалізація алкогольних напоїв за цінами нижче мінімальних, продаж алкогольних напоїв на розлив, реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв, що зафіксовано в п. 2.2.14. акту від 10.07.2020 № 0093/04/96/05/РРО/ [NUMBER] . Також, під час проведення фактичної перевірки виявлено факт порушення законодавства про працю в частині не оформлення трудових відносин, а саме: допуск до роботи [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Цей факт зафіксований у довідці від 09.07.2020, яка є додатком до акту від 10.07.2020 № 0093/04/96/05/РРО/ [NUMBER] . Тобто, вказане вище свідчить про недотримання позивачем порядку оформлення трудових відносин з найманими працівниками, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч. 1, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, згідно з якими працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та свідчить про фактичний допуск 1 працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначає Порядок накладенні штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі Порядок № 509). Відповідно до п. 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі уповноважені посадові особи). Штрафи можуть бути накладені на підставі, в тому числі, акта перевірки ДПС, її територіального органу, під час якої виявлені порушення законодавства про працю. Верховний Суд у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 380/1116/20 та від 21 квітня 2021 року у справі № 260/586/20 дійшов висновку, що самостійною підставою для накладення штрафу за порушення законодавства про працю є також акт перевірки ДПС, її територіального органу, оскільки положення ч. 8\~ ст. 265 КЗпП України\~ не забороняють накладати штрафи на підставі акта перевірки ДПС, її територіального органу, під час якої виявлені порушення законодавства про працю, як це передбачено Порядком № 509. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факту допущення працівника до роботи без оформлення трудового договору, проте зазначені висновки спростовуються наявними у справі матеріалами, які отримані ГУ Держпраці від ГУ ДПС і на підставі яких відповідачем прийнято спірну постанову актом перевірки ГУ ДПС і додатками до нього довідкою щодо найманої особи та копією паспорта особи, яка здійснювала реалізацію товарів продавця [PERSON] . Зазначені в цих матеріалах обставини, а саме, що здійснення діяльності з реалізації товарів у кафе-барі проводилось [PERSON] , трудова угода з якою відсутня, документів, які підтверджують взаємовідносини з суб`єктом господарювання, під час проведення фактичної перевірки не надано, позивачем не спростовані, жодних заперечень стосовно встановлених під час перевірки податкового органу обставин не заявлялось. Усі доводи позивача стосувались лише порушення порядку притягнення її до відповідальності, а не фактичних обставин справи. При цьому, колегія суддів зазначає про безпідставність посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 822/1037/18, оскільки у зазначеній справі судом досліджено питання накладення штрафу з урахуванням чинної на момент виникнення спірних правовідносин норми п. 8 Порядку № 509, яка на момент виникнення правовідносин у справі, що розглядається, втратила чинність. Крім того, у справі № 822/1037/18 особи надавали послуги фізичній особі-підприємцю за цивільно-правовими договорами і суди дійшли висновку, що правовідносини між ФОП та цими особами носять характер саме цивільно-правових відносин (здійснення ремонтних робіт та проведення індивідуальних занять в тренажерній залі). Натомість, у справі, яка переглядається апеляційним судом, [PERSON] виконувала роботу продавця і жодних договорів з позивачем укладено не було. Отже, предмет спору у справах є різним, а тому висновки Верховного Суду у справі № 822/1037/18 застосуванню в цій справі не підлягають. ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про порушення процедури застосування відповідачем до позивача штрафних санкцій та недоведеність вини позивача. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Результат розгляду: denied