Рішення адміністративного суду від 2023-07-27 00:00:00+03

У листопаді 2022 до Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в в м. Києві , в якій позивач просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки [INFO] від 08.11.2021 №13901 із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.04.2019; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної [PERSON] пенсії в розмірі 90 % від суми грошового забезпечення на підставі довідки [INFO] від 08.11.2021 №13901, без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.04.2019; визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення з урахуванням щорічної індексації пенсії із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної [PERSON] пенсії в розмірі 90 % від суми грошового забезпечення з урахуванням щорічної індексації пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.05.2022 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років [PERSON] з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та застосування обмеження пенсії максимальним розміром при здійсненні її перерахунку з 01 квітня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної [PERSON] , виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду , позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії [PERSON] у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення з урахуванням щорічної індексації пенсії із застосуванням обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 01.03.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної [PERSON] пенсії в розмірі 90 % від суми грошового забезпечення з урахуванням щорічної індексації пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів Позивача від порушень з боку Відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. На переконання позивача, заявлені позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір, а відсутність заперечень у рішенні відповідача, що оскаржується, не свідчить, що з питань перерахунку пенсії позивача без обмеження максимального розміру відсутній спір. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне. Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.04.2020 по справі №640/23210/19 позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення [PERSON] встановленого розміру пенсії з 90% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві за період з 01 січня 2018 року: встановити, провести перерахунок та виплатити [PERSON] пенсію виходячи з розрахунку - 90% відповідного грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві виплачувати 100% суми підвищення пенсії [PERSON] , перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу а деяких інших осіб" та п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та визначеної станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум. В решті позову відмовлено (а.с.28-31). Вказане рішення суду набрало законної сили та встановлені наступні обставини: " [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивача призначена (обчислена) з 03.10.2002 з розрахунку 90% грошового забезпечення. З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено позивачу перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам" виходячи з основного розміру пенсії 70% грошового забезпечення за посадою позивача, відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії. [PERSON] звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо приведення у відповідність розміру його пенсії, виходячи з 90% грошового забезпечення та виключаючи поетапність виплати сум підвищення призначеної пенсії. Листом від 15.11.2019 №279605/02 Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві, наводячи правові підстави проведення перерахунку пенсії в 2018 року, фактично відмовило у задоволенні вимог, викладених у заяві позивача." Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Згідно зі ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 08.07.2011р. було прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., яким внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, щодо обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Частиною 7 ст.43 Закону №2262-XII, передбачено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини цього Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016. Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнав таким, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI. Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом. Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені. Таким чином з 20.12.2016р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст. 43 Закону № 2262-XII. Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 та від 27.01.2022 року у справі №240/7087/20. Колегія суддів, з огляду на вищезазначене вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що позивач має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.04.2019р. без застосування обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Щодо позовних вимог стосовно здійснення перерахунку пенсії з урахуванням щорічної індексації пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2022р.. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» установлено, що з 1 березня 2022 року: перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14; у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова №118), установлено, що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. З огляду на вищенаведене, з 01.03.2022р. проводиться перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), однак п. 2 Постанови № 118 містить застереження про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і тому колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. З огляду на вищезазначені норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, зважаючи на визнання неконституційними положень ч.7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень Закону № 3668-VI, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром, у зв`язку із застосуванням Постанови № 118, є протиправними. Колегія суддів, з огляду на вищезазначене вважає, що позивач має право на здійснення перерахунку пенсії з 01.03.2022р. з урахуванням положень Постанови № 118 без обмеження пенсійних виплат максимальним розміром. З урахуванням викладеного, враховуючи ч. 5 ст. 242 КАС України, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмовлених позовних вимог з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Результат розгляду: granted