Рішення адміністративного суду від 2022-09-06 00:00:00+03

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач 1), Головного управління ДПС у Київській області (відповідач - 2), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.03.2021 № 0235240707 та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 30.03.2021 №0052440706. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року позов було задоволено. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 30.03.2021 №0052440706, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його у вказаній частині скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що у відповідача були достатні правові підстави для проведення перевірки. Також, апелянт вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції щодо виходу податкового органу за межі повноважень визначених наказом від 01.03.2021 №166-п. Крім того, зазначає, що заперечення позивача на висновки акту перевірки були надіслані вже після спливу строку на таке оскарження, що зумовило залишення податковим органом вказаних пояснень без розгляду. Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП», код ЄДРПОУ 42921807, зареєстровано як юридична особа 01.04.2019, номер запису про державну реєстрацію: 1 068 102 0000 055037 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у м. Києві. На підставі наказу уповноваженої особи Головного управління ДПС у Київській області № 166-п «Про проведення фактичних перевірок», на підставі п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, ст. 81, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, у період з 23.02.2021 по 03.03.2021 було проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП», код ЄДРПОУ 42921807, за адресою провадження діяльності: смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 26-А, з питань дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За результатами перевірки уповноваженими особами контролюючого органу було складено Акт № 2840/10/36/07/42921807 від 03.03.2021 про результати фактичної перевірки ТОВ «СТС-ГРУПП» за адресою: Київська область, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, буд. 26-А у висновках якого вказано, що перевіркою встановлено порушення позивачем:- п.1, п.2, п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; - абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»; - п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України. На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 № 0235240707, яким на підставі п.п. 54.3.3., п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України і згідно п. 1 ст. 17, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 175 036,31 грн., а Головним управлінням ДПС у Київській області - податкове повідомлення-рішення від 30.03.2021 № 0052440706, яким на підставі п.п. 54.3.3., п. 54.3. ст. 54 Податкового кодексу України і згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) та/або пеню в сумі 17 000,00 грн. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями позивач звернувся з даним позовом до суду. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в оскаржуваній частині дійшов висновку про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на те, що у Головного управління ДПС у Київській області були відсутні підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача. Реалізація наказу про перевірку, повинна була проводитись контролюючим органом протягом лютого 2021 року, тобто до 28.02.2021, однак посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області фактична перевірка позивача проводилась до 03.03.2021, тобто за межами гранично допустимого періоду, що вказує на протиправність останньої. З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що у Головного управління ДПС у Київської області були відсутні підстави для призначення та проведення фактичної перевірки ТОВ «СТС-ГРУПП» у зв`язку з чим податкові повідомлення-рішення від 30.03.2021 № 0235240707 та від 30.03.2021 № 0052440706, прийняті за результатами такої перевірки є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, по суті встановленого порушення суд першої інстанції дійшов висновку, що складання посадовими особами контролюючого органу акту фактичної перевірки із відображенням у ньому лише твердження щодо виявлення алкогольного напою без марки акцизного податку є недостатнім і повинно здійснюватися шляхом повного фіксування та збирання всіх необхідних доказів на підтвердження таких обставин, у тому числі шляхом фіксування місця правопорушення (здійснення господарської діяльності) фото- або відеозасобами, вилучення продукції без марки акцизного податку, з детальним описом порушення та ідентифікуючих даних алкогольного напою та марки акцизного податку, яка пошкоджена. Враховуючи, що відповідачем оскаржується рішення суду в частині мотивів задоволення позову щодо скасування ППР від 30.03.2021 № 0052440706, колегія суддів переглядає оскаржуване рішення лише в межах доводів апеляційної скарги. Щодо наявності підстав для проведення фактичної перевірки позивача. Згідно з підпунктами 75.1, 75.1.3 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). За змістом статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: - у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів (підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 ПК України); - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України); - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування (підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 ПК України); - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України); - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України); - у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 (підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України). Із змісту наведених норм права слідує, що пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України слугує наявність та/або отримання від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації про можливі порушення платником податків законодавства. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що у податкового органу до початку перевірки була наявна інформація про порушення позивачем вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та реалізації алкогольних напоїв. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, доводи апелянта зводяться до того, що останній мав підстави для проведення фактичної перевірки

Результат розгляду: denied