Рішення адміністративного суду від 2023-02-08 00:00:00+02

Позивач [PERSON] звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до \~Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якому просила суд: - визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 05.08.2020 №18-23299/16-20-СГ, від 05.10.2020 №18-30444/16-20-СГ, від 04.11.2020 №18-33806/16-20-СГ, від 15.12.2020 №18-36399/16-20-СГ, якими позивачу \~відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер 5920985400:03:004:0158, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надання цієї земельної ділянки у власність; - зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області затвердити проект землеустрою в частині відведення позивачу земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів на території Пісківської сільської ради Буринського району Сумської області, розмір земельної ділянки 2,0000 та, кадастровий номер 5920985400:03:004:0158, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та надати цю земельну ділянку у власність. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 \~адміністративний позов [PERSON] Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії - задоволено. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.10.2021 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 по справі №480/851/21 за позовом \~ [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - повернуто скаржнику. Головне управління Держгеокадастру у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якому прохало суд першої інстанції замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме боржника \~Головне управління Держгеокадастру у Сумській області на Буринську міську раду Конотопського району Сумської області. Ухвалою Сумського окружного адміністративного \~суду від 08.02.2022 у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено. Не погодившись з вказаною ухвалою, Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій відповідач просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 по справі №480/851/21, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги ГУ Держгеокадастр у Сумській області зазначає, що \~що виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення від 21.05.2021 по справі № 480/851/21 не відкривалося. Разом з тим, суду належало застосувати положення ч. 4 ст. 379 КАС України. Відповідно до положень ч. 4\~ \~ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно з частинами першою та другою ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Зазначеним нормам кореспондують положення ст. 379 КАС України, за змістом якої, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення (згідно із п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (згідно із ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII). ГУ Держгеокадастр у Сумській області в апеляційній скарзі вказує, що виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення від 21.05.2021 по справі №480/851/21 не відкривалося. У постанові від 03.11.2020 у справі № 916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Аналогічний висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/3411/14 та у постанові від 12.10.2022 \~у справі № 183/4196/21. Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи (№ 183/4196/21) й зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що до відкриття виконавчого провадження у порядку, визначеному ст. 442 ЦПК України, може бути замінено боржника або стягувача лише у виконавчому листі, яким у системному розумінні з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII є виконавчий документ, виданий судом у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. Матеріали судової справи № 480/2931/21 посвідчують ту обставину, що в справі відсутні дані про отриманням позивачем виконавчого документу. Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ГУ Держгеокадастру у Сумській області в частині заміни сторони у виконавчому провадженні. Водночас, колегія суддів зазначає, що 27.05.2021 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" від 28 квітня 2021 року № 1423-IX, яким розділ Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України\~ доповнено пунктом 24, яким визначено, що \~з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки. Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору. З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними. Отже, з аналізу наведених норм слідує, що починаючи з 27.05.2021 (дня набрання чинності вказаним пунктом 24 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, в тому числі і землі не сформовані у земельні ділянки, крім земель, які зазначені у п. 24 розділі Х Земельного Кодексу України, та саме з 27.05.2021 органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними, зокрема, надавати дозволи на розробку проектів землеустрою (оскільки кінцевою метою отримання особою такого дозволу є отримання у власність відповідної земельної ділянки), що в свою чергу свідчить про те, що такі повноваження з вказаної дати перейшли до відповідних органів місцевого самоврядування, як власників вказаних земельних ділянок. Згідно з ч. 1\~ст.117 Земельного кодексу України\~ передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї. Таким чином, моментом з якого земельна ділянка вважається переданою у комунальну власність територіальної громади є дата державної реєстрації права власності останньої на таку земельну ділянку, здійснена на підставі відповідного рішення органів виконавчої влади про передачу земельної ділянки у комунальну власність разом з актом приймання-передачі останньої. В рамках адміністративно-територіальної реформи України Пісківська сільська рада Буринського району увійшла до Буринської міської ради Конотопського району Сумської області. За приписами частини 5 статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №2а/0612/649/11, від 03.05.2018 у справі №2-а-1864/10, від 13.12.2018 у справі №2-а-1710/11, від 29.01.2020 у справі №815/1303/17, від 14.06.2021 у справі № 2-а-1411/11. Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для замінити сторони відповідача у справі № 480/851/21, а саме Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на Буринську міську раду Конотопського району Сумської області. Згідно з п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення. З огляду на викладене, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, в результаті чого суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача, відтак ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 по справі № 480/851/21 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення заяви Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про заміну сторони.

Результат розгляду: partial