Рішення адміністративного суду від 2022-02-02 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАА № 151543 від 09.09.2021 капрала взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Однороба Д.Є. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.11.2021 позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 151543 від 09.09.2021, винесену поліцейським, капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, а справу закрито. Стягнуто на користь [PERSON] понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 454,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Департаменту патрульної поліції Національної поліції Полтавської області. Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вимог відповідач посилався на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що дані з приладу TruCam є належними доказами, які доводять вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Також, апелянт вказав, що притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, вчиненого 08.09.2021, відбулось один раз шляхом винесення постанови серії БАА № 151543 від 09.09.2021 за наслідками розгляду справи 09.09.2021, що відбувся у зв`язку із заявленням позивачем клопотання про відкладення розгляду справи на місці вчинення правопорушення. У судовому засіданні позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рушення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню. Представники відповідачів не прибули в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Як встановлено судовим розглядом, 09.09.2021 капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення БАА № 151543 від 09.09.2021, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. За даними оскаржуваної постанови, позивач 08.09.2021 о 13:45 год. в м. Полтава по вул. Європейській, 128/1 керував транспортним засобом Skoda Oktavia A5, [NUMBER] , в населеному пункті, рухався зі швидкістю 78 км/год, у зв`язку з чим перевищив допустиму швидкість на 28 км/год, чим порушив п. 12.4 «а» ПДР України. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 № 000776. Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення та встановленого факту подвійного притягнення позивача до відповідальності за вчинення одного адміністративного правопорушення. Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Отже, доказами є такі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення. Судовим розглядом встановлено, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване відповідачем на лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 № 000776 в м. Полтава по вул. Європейській, 128/1. На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано відеозапис, відповідно до якого [PERSON] , керуючи транспортним засобом, рухався зі швидкістю 78 км/год у населеному пункті. З цього приводу колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта в частині помилковості висновків суду першої інстанції стосовно неможливості використання доказів вчиненого правопорушення, отриманих шляхом застосування лазерного вимірювача TruCAM LTI 20/20, у зв`язку з тим, що останній не був закріплений стаціонарно, а тримався інспектором у руках, з огляду на наступне. Листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року 22-38/49 роз`яснено, що лазерний вимірювач TruCам відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів у автоматичному режимі. Алгоритми обробки вимірювальної інформації забезпечують отримання результатів вимірювань швидкості руху транспортних засобів у межах максимально допустимої похибки, як в ручному, так і в автоматичному режимі + - 2 км/год в діапазоні від 2 до 200 ком/год, + - 1% в діапазоні від 201 до 320 км/год. Нахил приладу - не викликає більшу похибку, що передбачено свідоцтвом про повірку та технічною характеристикою приладу. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Отже, слід вказати, що при здійсненні працівниками поліції контролю режиму швидкості руху за допомогою вимірювача TruCAM LTI 20/20 експлуатаційні характеристики дозволяють проводити вимірювання шляхом утримування пристрою в руках. Таким чином, твердження позивача, що використання лазерного вимірювача ТruCam в ручному режимі впливає на точність вимірювання швидкості руху ТЗ є необґрунтованим. Більш того, максимальна похибка, у тому числі і при такому способі тримання пристрою, становитиме максимум + - 2 км/год., а отже при рівні зафіксованого перевищення дозволеної швидкості руху, що значно перевищує визначений розмір похибки, посилання на некоректне вимірювання працівниками поліції швидкості руху транспортного засобу, що здійснене із застосуванням пристрою, що не був закріплений стаціонарно, є безпідставними. Одночасно, стосовно посилань позивача на п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає наступне. Так, словосполучення, наведене у п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» в частині права поліції "монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку" не вказує на спосіб її розміщення (стаціонарним способом, на тринозі, у ручному режимі і т ін.), а лише вказує на місце такого розміщення (по зовнішньому периметру доріг і будівель), що спростовує твердження позивача про протиправне тримання в руках поліцейськими приладу Тrucam в процесі його використання. Отже, колегія суддів доходить висновку про помилковість твердження суду першої інстанції стосовно того, що надані відповідачем відеозапис та фотокартки, зроблені за допомогою приладу TruCam LTI 20/20 № ТС000776 не є належними та допустимими доказами вчинення правопорушення. У той же час, судом першої інстанції в основу рішення щодо задоволення позовних вимог [PERSON] покладені висновки стосовно подвійного притягнення позивача до відповідальності за вчинення одного адміністративного правопорушення. Так, суд першої інстанції виходив з того, що із досліджених відеозаписів, які надані відповідачем, встановлено, що 08.09.2021 капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. на місці зупинки транспортного засобу розглянуто справу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оголошено про винесення постанови про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності (відеофайл 202109082007004000842). В подальшому, 09.09.2021 відповідачем повторно, за висновками суду першої інстанції, розглянуто справу про адміністративне правопорушення, вчинене [PERSON] 08.09.2021, яке завершено винесенням постанови серії БАА № 151543 від 09.09.2021, яка оскаржується в рамках даної справи. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне. Із дослідженого колегією суддів у судовому засіданні відеофайлу 202109082007004000842 встановлено, що капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. 08.09.2021 було зупинено транспортний засіб Skoda Oktavia A5, [NUMBER] під керуванням [PERSON] у зв`язку із фіксацією вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 № 000776 перевищення дозволеного рівня швидкості руху у населеному пункті. З огляду на вказане, відповідачем 08.09.2021 о 13:48 год. розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, вчинене [PERSON] , за наслідками якого капралом поліції оголошено про прийняте рішення, а саме: «винести постанову та накласти штраф у розмірі 340 грн.», після чого відповідачем вказано, що розгляд справи завершено. Також, в подальшому 08.09.2021 позивачем заявлено клопотання про відкладення розгляду на іншу дату, яке було задоволено капралом патрульної служби Одноробом Д.Є., у зв`язку з чим визначена дата розгляду справи про адміністративне правопорушення, вчинене [PERSON] , 09.09.2021 (відеофайл 20210908200802000843). Так, наданий відповідачем диск із відеозаписами стосовно даної справи містить запис проведеного 09.09.2021 розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, вчинене [PERSON] 08.09.2021, за результатами якого відповідачем винесено постанову серії БАА № 151543 від 09.09.2021. Отже, 08.09.2021 постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності \~складена не була, з огляду на що помилковими є висновки суду першої інстанції про подвійне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за одне і те саме правопорушення. Разом з тим, надаючи правову оцінку діям відповідача під час розгляду справи, розпочатої 08.09.2021 та закінченої 09.09.2021 винесенням оскаржуваної постанови, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Так, положеннями КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності та вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи. Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАП. Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Згідно з п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 \~№ 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. В силу ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу. Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Як встановлено судовим розглядом, відповідач, здійснюючи 08.09.2021 розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, стосовно [PERSON] , та оголошуючи про прийняте ним рішення щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. до початку розгляду справи 09.09.2021 та прийняття відповідної постанови по справі, фактично висловив своє особисте ставлення щодо вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та необхідності застосування до нього стягнення у відповідному розмірі. При цьому, проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення 09.09.2021 здійснено тією ж особою, що й 08.09.2021, а саме капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. А отже, дотримання під час розгляду справи 09.09.2021 порядку, передбаченого гл. 22 КУпАП, було лише формальністю, яка не призвела до об`єктивного її розгляду через наявність заздалегідь сформованої думки щодо вини позивача у особи, що розглядала справу про адміністративне правопорушення. За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідачем при розгляді справи не було забезпечено можливість об`єктивного її розгляду, що призвело до винесення капралом взводу 2 роти \~№ 3 управління патрульної поліції в Полтавської області Департаменту патрульної поліції Одноробом Д.Є. оскаржуваної постанови не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, з огляду на що остання є протиправною та підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з вищевикладених підстав. Суд першої інстанції наведені обставини не врахував, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог [PERSON] , однак, виходячи з інших підстав та мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення.

Результат розгляду: partial