Рішення адміністративного суду від 2022-08-15 00:00:00+03

в грудні 2021 року [PERSON] звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі \~Подільського міжрегіонального Управління \~Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.\~ \~\~\~ Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.10.2021 року уповноваженими особами Придністровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки в рамках проведення заходів державного контролю відповідно до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті було проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що використовується автомобільним перевізником [PERSON] . Перевіркою виявлено порушення ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, визначених ст. 48 Закону, а саме відсутня картка водія в слоті цифрового контрольного пристрою тахографа. Вказане порушення зафіксовано відповідним актом № 321266 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.10.2021. Повідомленням відповідач проінформував позивача про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначене на 16.11.2021 року. На розгляд справи позивач з`явився, про що свідчить його підпис у лівому нижньому кутку повідомлення про участь у розгляді справи. 16.11.2021 року, за результатом розгляду справи, відповідачем прийнято спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №293652 за порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону. Постановою на позивача накладено штраф у сумі 17000,00 грн. Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з цим позовом. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено надання ним послуг з перевезення вантажу без оформлення документів визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, позивача правомірно притягнуто відповідальності, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови від 16.11.2021 № 293652 відсутні. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного. Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Згідно пункту 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 за № 196-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки реорганізовано шляхом злиття Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області з Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області. Водночас пунктом 3 вказаного розпорядження встановлено, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються. Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон від 05.04.2001 № 2344-ІІІ). Згідно з статті 5 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг. Відповідно до статті 6 Закону від 05.04.2001 № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Відтак, саме на органи Укртрансбезпеки покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, в тому числі державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Відповідно до статті 48 Закону 6 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: - для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; - для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів. Відповідно до пунктів 6.1., 6.3. Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року № 340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку (додаток 3). Безспірно встановлено, що під час контрольного заходу належним позивачу вантажним транспортним засобом здійснювалося внутрішнє вантажне перевезення, повна маса автомобіля становила понад 3,5 тонни. Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 1.4 Інструкції, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. Згідно з п. 3.3 Інструкції, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів. Відтак, положеннями статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385), та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010 (далі - Положення №340). Судом встановлено, що за результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено, що позивач надавав послуги з перевезення вантажу без оформлення документів визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме картки водія в слоті цифрового контрольного пристрою тахографа. Суд зауважує, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»). Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ст. 48 Закону № 2344-ІІІ не містить виключного переліку документів необхідних для здійснення внутрішніх перевезень, а наявність у водія картки в слоті цифрового контрольного пристрою тахографа прямо передбачена Інструкцією № 385 та Положенням № 340, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів за її відсутності є порушенням статті 48 Закону № 2344-ІІІ та є підставою для застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу передбаченого абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 року у справі № 820/4624/17. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що оскільки за результатами рейдової перевірки транспортного засобу позивача посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено надання ним послуг з перевезення вантажу без оформлення документів визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, позивача правомірно притягнуто відповідальності, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови від 16.11.2021 № 293652 відсутні. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. \~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied