Рішення адміністративного суду від 2022-03-31 00:00:00+03

19.11.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Коваленка Л.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 844976 від 30.10.2021р. та закриття провадження у справі (а.с.№4-8). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2021р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 29.11.2021р. позивачу поновлено строк на подачу позовної заяви, адміністративна позовна заява прийнята до розгляду та призначена до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.№26). В обґрунтування позову\~позивач \~посилався на\~те,\~що 30.10.2021р. отримав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 844976 від 30.10.2021р. Даною постановою він був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.п.9.8 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Зазначаючи про відсутність у відповідача належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 844976 від 30.10.2021р. про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у відношенні [PERSON] . Відповідачі по справі - Мелітопольське районне управління поліції ГУНП в Запорізькій області та Інспектор СРПП СПД № 1 відділу поліції № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області Коваленко Л.Л. копію позовної заяви та додані до неї документи отримали 16.12.2021р., що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися до суду 28.02.2022р. (а.с.№32-33). У встановлений в ухвалі про відкриття провадження від 29.11.2021р. строк відповідачі відзив на позовну заяву або письмові докази суду не надали, а тому на підставі ч. 2 ст. 175 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Категорія адміністративного позову [PERSON] підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 286 КАС України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою від 30.10.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 844976 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.№21). Зі змісту постанови вбачається, що 30.10.2021р. о 15год. 20хв. на автодорозі смт. Якимовка- смт. Кирилівка [PERSON] керував автомобілем PORSCHE CAYENNE, державний номерний знак [NUMBER] , не ввімкнув ближнє світло фар в денну пору доби поза населеним пунктом, чим порушив п. п. 9.8 ПДР України. В оскаржуваній постанові позивач залишив письмові пояснення, в яких зазначив, що: «30.10.2021р. у вказаному місці автодороги було ярке сонячне світло. Я рухався з ввімкнутим світлом ближніх фар, інспектор цього не побачив. Фото та відео доказів порушення правил не було. Правопорушення не вчиняв». Частиною другою ст. 122 КУпАП\~встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до п.п. г п. 9.1 ПДР попереджувальними сигналами є: увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби. Пунктом 9.8 ПДР України визначено перелік випадків за яких під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене. Зокрема, зазначено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Стаття 280 КУпАП\~ закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до\~статті 251 КУпАП\~доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Ураховуючи вищевказані норми права, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Положеннями ст.77 КАС України обов`язок доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, покладається на відповідача. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 30.10.2021р., не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зі змісту\~постанови серія\~БАА № 844976 від 30.10.2021р. не вбачається, що під час її складання залучалися свідки, доказів здійснення фото чи відеофіксації правопорушення також не додано. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про наявність в провадженні суду даної адміністративної справи, не скористалися своїм правом на подачу відзиву та доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Оскільки відповідачами не доведена правомірність винесення постанови від 30.10.2021р. серія БАА № 844976 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а позивач заперечував щодо вчинення ним адміністративного правопорушення (про що зазначено, як у самій постанові, так і в позовній заяві), суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. З огляду на вищевикладене, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] до Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області Коваленка Л.Л. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 844976 від 30.10.2021р. та закриття провадження у справі та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 844976 від 30.10.2021р. про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510грн. за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у відношенні [PERSON] Обговорюючи питання\~розподілу судових\~витрат на\~підставі ст.\~139\~КАС України\~ у\~ зв`язку\~із \~задоволенням \~позову,\~суд вважає\~необхідним стягнути\~з Мелітопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати позивача по оплаті ним при подачі позову судового збору у розмірі 454грн. На підставі викладеного,

Результат розгляду: granted