Рішення адміністративного суду від 2022-02-18 00:00:00+02

У липні 2021 року [PERSON] (позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), про: - визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови, вказаної у листі ГУ ПФУ в Одеській області від 16.06.2021р. у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, вказаних у довідці №39 від 15.04.2021р. станом на 05.03.2019р.; - зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії позивача за посадою, відповідною (аналогічною) останній штатній посаді, на підставі довідки №39 від 15.04.2021р. станом на 05.03.2019р. та здійснити донарахування невиплаченої частини пенсії з урахуванням вже виплачених сум з 01.04.2019р.; - визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови, вказаній у листі від 06.05.2021р. у здійсненні перерахунку та виплати (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивача з 01.04.2019р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р.; - зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивача з 01.04.2019р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 р. було в тому числі залучено до участі у справі в якості другого відповідача Пенсійний фонд України Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказав, що отримує \~пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». У 2018р на виконання постанови КМУ № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» відповідачем у 2018р. проведено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років. \~Далі позивач у позові зазначає, що у зв`язку з набранням законної сили 05.03.2019р. рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з урахуванням також додаткових видів грошового забезпечення. З огляду на отримання оновленої довідки за зверненням позивача від 10.04.2021р., виданої 8 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про розмір грошового забезпечення позивача №39 від 15.04.2021р., ГУ ПФУ в Одеській області повинно було здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача, оскільки саме відповідна довідка є підставою для такого перерахунку. Таким чином, позивач вважає протиправною відмову відповідача листом від 16.06.2021 р. у задоволенні заяви. До того ж, позивач наголошує на тому, що має право на виплату пенсії у розмірі 100% підвищення. Відповідач ГУ ПФУ в Одеській області проти позову заперечував зазначивши про відсутність законних підстав для здійснення перерахунку пенсії [PERSON] на підставі оновленої довідки. Пенсійний фонд України проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014р., Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Постановою Кабінету Міністрів України №1279 від 16.12.2020р. «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» внесено зміни до пп.4 п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014р., згідно з яким Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно з законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Поняття «фінансування виплати пенсії» та «виплата пенсії» є принципово різними поняттями, які передбачають проведення відмінних між собою адміністративних процедур, а тому не можуть бути ототожнені. Після набрання чинності Постановою №1279 не відбулось передачі Пенсійному фонду України від головних управлінь повноважень здійснювати виплату нарахованої пенсії, тому покладення на Пенсійний фонд України зобов`язання здійснити виплату пенсії виходитиме за межі повноважень Пенсійного фонду України, не може бути реалізовано, що, у свою чергу, не призведе до реального захисту інтересів позивача та поновлення його прав. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2021 року, позов [PERSON] задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення [PERSON] перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах та на підставі довідки 8 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №39 від 15.04.2021р. про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити [PERSON] перерахунок, нарахування та виплату з 01.04.2019 р. пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах та на підставі довідки 8 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №39 від 15.04.2021р. про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з урахуванням раніше проведених виплат. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо невиплати [PERSON] перерахованої пенсії у розмірі 100% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019 р. по 31.12.2019р. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р. "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Зобов`язано Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 16.12.2020 р. «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року та за період з 05.03.2019\~ \~\~р. по 31.12.2019р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, пенсії [PERSON] , з урахуванням вже проведених виплат. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 20987385) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.). Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині зобов`язань, покладених на Пенсійний фонд України, відповідачем -2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати судове рішення з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Пенсійного фонду України. В обґрунтування скарги вказано, що судом першої інстанції було безпідставно покладено судом першої інстанції зобов`язання на Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованої позивачу пенсії, оскільки Пенсійний фонд України позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, адже не складає списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, які включають перелік одержувачів, ідентифікуючу інформацію про них, загальну кількість одержувачів та суми до виплати за такими списками. Відтак, ПФ України не володіє інформацією про одержувачів пенсій. Отже, ухвалюючи рішення в частині покладення зобов`язань на ПФ України, суд першої інстанції не дослідив питання, що має істотне значення для правильного вирішення справи, а саме: як відбувається процес фінансування виплати пенсії, чи передбачає цей процес можливість централізованого фінансування пенсій окремому одержувачу, чи має зобов`язання, покладене судом на ПФ України, механізм його виконання, тощо. Апелянт у своїй скарзі стверджує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, у зв`язку із чим зобов`язання, сформульоване в оскаржуваному рішенні «здійснити фінансування виплати перерахованої з 05.03.2019 по 31.12.2019, з 01.04.2019 пенсії [PERSON] пенсії» передбачає не одноразову дію, а повторювану щомісячно, що свідчить про прийняття судового рішення, яке не може бути реалізоване Пенсійним фондом через відсутність механізму його виконання. Враховуючи викладене, на думку апелянта, покладене судом першої інстанції на ПФ України зобов`язання про здійснення фінансування виплати пенсії безпосередньо позивачу, не узгоджується з чинним законодавством та ухвалене без врахування можливості реального \~виконання такого зобов`язання Фондом. Також, апелянт зауважує, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стала відмова ГУ ПФУ в Одеській області у перерахунку пенсії позивачу. Пенсійний фонд України, в свою ж чергу, жодних протиправних дій, бездіяльності, тощо відносно позивача, не вчиняв. Головне управління ПФУ в Одеській області ще не ухвалювало рішення щодо перерахунку призначеної пенсії позивачу, а тому відсутні, на думку апелянта, підстави вважати, що права позивача у частині фінансування пенсії після здійснення такого перерахунку будуть порушені. Відтак, спору щодо фінансування виплати пенсії позивача на час його звернення до суду не існувало. Пенсійний фонд України у своїй скарзі також наголошує на тому, що при залученні до участі у справі Пенсійного фонду України в якості співвідповідача, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 48 КАС України не з`ясував думки позивача з приводу такого залучення, враховуючи, що позивачем у позові при зверненні до суду в якості відповідача у справі було визначено лише ГУ ПФУ в Одеській області. Окрім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції помилково не було застосовано у даному випадку строків позовної давності щодо залишення позовної заяви [PERSON] без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення до суду з цим позовом. Отримання пенсіонером, на думку апелянта, листа від територіального органу ПФ України листа у відповідь на його заяву, не змінює момент з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Так, відповідачем Пенсійним фондом України, не оскаржується рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог, заявлених позивачем до ГУ ПФУ в Одеській області та задоволених судом стосовно Головного управління ПФУ в Одеській області, відтак колегія суддів вважає за необхідне здійснювати перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги Пенсійного фонду України щодо наявності правових підстав для зобов`язання Пенсійного фонду України здійснювати виплату перерахованої позивачу пенсії. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення. Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 17.03.2018р. ГУ ПФУ в Одеській області пенсію [PERSON] перераховано з 01 січня 2018р. При цьому зазначено, що згідно Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018р. підвищення складає 2044,76 грн. З них виплачується: з 01.01.2018р. по 31.12.2018р. щомісячно 50 % від підвищення 1022,38 грн.; з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. щомісячно 75 % від підвищення 1533,57 грн.; з 01.01.2020р. 100 % щомісячно від підвищення 2044,76 грн. (а.с. 6). 15.04.2021р. 8 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України [PERSON] видано нову довідку №39 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. та надіслано її до ГУ ПФУ в Одеській області з наданням копії позивачу (а.с. 11). Позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки з включенням всіх видів грошового забезпечення. 06.05.2021р. (вих. №7274-6575/Б-02/8-1500/21) ГУ ПФУ в Одеській області за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії повідомлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018р., яке набрало законної сили 05.03.2019р., визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою визначались умови проведення перерахунку пенсій відповідно до\~ \~\~постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», проте після цього інших рішень Кабінету Міністрів України про умови та порядок проведення перерахунку пенсій не приймалось (а.с. 13). Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, пославшись на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019р. у справі № 826/12704/18, яке набрало законної сили 19.11.2019р. та яким було визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", виходив з того, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, підставою для якого може бути також відповідна заява пенсіонера, а передумовою для його проведення є оформлення та видача відповідним компетентним органом довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. Відтак, після одержання відповідної довідки, оформленої правомочним органом відповідно до вимог Порядку №45, про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. року для перерахунку пенсії [PERSON] , у ГУ ПФУ в Одеській області виник обов`язок перерахувати пенсію позивача. Окрім того, врахувавши правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.08.2019р. по справі № 160/3586/19, відповідно до якої з 05.03.2019р. пенсія колишньому військовослужбовцю підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, у зв`язку з скасуванням п. 2 постанови Кабінету міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/16, суд першої інстанції вважав скасованим обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії, у зв`язку із чим зробив висновок про протиправність бездіяльності відповідача щодо часткової виплати позивачу перерахованої пенсії у розмірі 75%. Водночас, пославшись п.4 Положення про ПФ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 (в редакції Постанови №1279), згідно якого ПФ України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, а також приписи Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999р. №1596 (в редакції Постанови №1279), суд першої інстанції вважав, що функції щодо виплати пенсії здійснює саме ПФ України, у зв`язку із чим, прийшов висновку про зобов`язання Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 16.12.2020 р. «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року та з 05.03.2019 р. по 31.12.2019 р. з урахуванням 100\~ \~\~% суми підвищення пенсії, пенсії [PERSON] , з урахуванням вже проведених виплат. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження згідно вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного. Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (надалі - Закон України № 2262-ХІІ). В силу приписів ст.52 Закону № 2262-ХІІ, що регулюють порядок виплати пенсії, пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України. Тобто, згідно наведених вимог ст. 52 Закону № 2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України. Вказана вище норма статті 52 Закону № 2262-ХІІ у 2021 році не зазнавала будь-яких змін. Пенсійний фонд України в свою чергу, у розумінні п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (далі - Положення №280) та ст. 58 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Згідно з пунктами 4,7 Положення №280, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого: розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України та подає його Міністрові соціальної політики для внесення в установленому порядку на розгляд Кабінетові Міністрів України, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, складає звіт про виконання бюджету Пенсійного фонду України (п.п.4); організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасної та у повному обсязі виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління. Як встановлено п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року) територіальними органами Пенсійного фонду України є головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. У відповідності до пп.5 п.4 Положення № 28-2, головні управління Фонду відповідно до покладених на завдань здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Обґрунтовуючи свої висновки в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування перерахованої пенсії позивача суд першої інстанції послався на Постанову Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» та Порядок № 1596. Однак, колегія суддів з даного приводу зауважує, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник даний спір, є право позивача на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки. При цьому, у межах спірних правовідносинах Головним управлінням ПФУ в Одеській області взагалі не здійснено перерахунок пенсії позивача, не визначено суми пенсії, що підлягає виплаті позивачу, не вчинено відповідних дій для проведення виплати позивачу перерахованої пенсії. Апеляційний суд звертає увагу, що пунктом 1 Порядку виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою КМУ від 16.12.2020р. №1279, передбачено, що вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги. Тобто, Постанова №1279 жодним чином не змінила повноваження Пенсійного фонду України та її територіальних органів щодо призначення, нарахування та виплати пенсій. Постановою КМУ №1279 внесено зміни до деяких постанов Уряду, та, зокрема, до пп.4 п.4 Положення №280, згідно з якими Пенсійний фонд України забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Під бюджетним фінансуванням розуміють сукупність грошових відносин, пов`язаних із розподілом і використанням коштів централізованого грошового фонду держави, які реалізуються безоплатно і безповоротно шляхом надання бюджетних коштів юридичним та фізичним особам для проведення заходів, передбачених бюджетом. Отже, Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок. Спеціальних підрозділів, які безпосередньо виплачують пенсію одержувачам, в Пенсійному фонді України не створено. Повноважень формувати виплатні документи (списки на виплату пенсій, відомості тощо) шляхом включення до них нарахованих конкретним одержувачам сум пенсії та підписувати їх Пенсійний фонд не має. Крім того, Постановою №1279 викладено у новій редакції п. 10 Порядку казначейського обслуговування коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 312 від 11.05.2017р. Між тим, такі зміни не вплинули на обсяг компетенції ПФ України та головних управлінь Фонду щодо виплати пенсій. Централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо, призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями. До того ж, пунктом 12 Порядку №1596 визначено, що органи Пенсійного фонду (головні управління Пенсійного фонду України в областях, м. Києві) на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки згідно з додатком 3 у трьох примірниках. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 13 Порядку №1596 під час централізованого перерахування коштів списки подаються уповноваженим банкам виключно в електронній формі через Пенсійний фонд України. При цьому інформаційний обмін здійснюється між Пенсійним фондом і банками на центральному рівні засобами телекомунікаційного зв`язку з використанням засобів криптографічного захисту інформації, що мають чинні експертні висновки або сертифікати відповідності за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду. Згідно із пунктом 14 Порядку №1596 на підставі складених документів Пенсійний фонд України проводить протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги, через поточні рахунки одержувачів. Проаналізувавши наведене, судова колегія дійшла висновку про те, що законодавчо визначена певна процедура щомісячного нарахування органами Пенсійного фонду України пенсійних виплат, інформування Пенсійного фонду України про розмір таких виплат його територіальними органами, а також вбачається наявність процедури здійснення перерахунку коштів відповідним банківським установам. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01.04.2021р. також ПФУ, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення. Отже, викладеними вище нормами підтверджується, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є ГУ ПФУ в Одеській області, на що суд першої інстанції не зверну належної уваги. При цьому, колегія суддів погоджується з доводами Пенсійного фонду України стосовного того, що здійснення Пенсійним фондом України централізованого перерахунку коштів не є персоналізованим, а як наслідок не може бути реалізовано без нарахування пенсії та складання відповідних документів територіальними органами Пенсійного фонду України. Тобто, у Пенсійного фонду України до здійснення спірного перерахунку пенсії позивача за минулий період територіальним органом Пенсійного фонду України не виникне жодного додаткового обов`язку з виділення коштів для виплати пенсії позивача. Як вірно зазначає апелянт, у даному випадку Пенсійний фонд України здійснює фінансування пенсій шляхом розподілу коштів, що надходять на його видатковий рахунок, та спрямування їх на виплату пенсій. Сума фінансування визначається за списками, сформованими головними управліннями Фонду в областях та місті Києві. Таке централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Перерахування коштів під час фінансування здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів, сформованими і підписаними головними управліннями. Пенсійний фонд України, з огляду на наведене вище, позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремо кожному, оскільки не складає список та не володіє інформацією про одержувачів, включених до нього. Водночас, слід також зауважити, що пенсія є періодичним платежем. Тобто, зобов`язання покладене судом першої інстанції на ПФ України щодо зобов`язання здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, передбачає не одноразову, а повторювану щомісячну дію. Між тим, через відсутність механізму його виконання, з огляду на певні механізми передбачені нормами закону для здійснення перерахування, виплати, та фінансування пенсій, рішення суду першої інстанції у частині покладення на ПФ України зобов`язання щодо забезпечення фінансування виплати пенсії позивачу не узгоджується з чинним законодавством, ухвалене без урахування можливості його реального виконання. Окрім того, судова колегія зауважує, що підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх справ з даним позовом стала відмова ГУ ПФУ в Одеській області у перерахунку пенсії. ПФ України жодних рішень, дій чи бездіяльності в свою чергу щодо позивача як видно зі спірних правовідносин, не вчиняв. Головне управління ПФ України в Одеській області ще не ухвалювало рішення щодо перерахунку пенсії позивача, а тому колегія суддів погоджується з твердженнями апелянта про те, що наразі відсутні підстави вважати, що права позивача у частині фінансування виплати перерахованої пенсії будуть порушені. У суду апеляційної інстанції відсутні обґрунтовані підстави вважати, що Пенсійним фондом України не буде виконано обов`язок з фінансування виплати пенсії позивача, права позивача у вказаній частині не порушені, з огляду на що відсутні правові підстави для додаткового зобов`язання ПФ України здійснювати таке фінансування. В даному випадку також суд апеляційної інстанції вважає за доцільне наголосити на тому, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач у позовній заяві просив суд в тому числі зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату (із \~врахуванням раніше виплачених сум) його пенсії з 01.04.2019р. З наведеного вбачається, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та поклав на ПФ України зобов`язання щодо здійснення фінансування перерахованої пенсії позивача, адже з огляду на предмет позову, спору щодо фінансування виплати пенсії позивача на час його звернення до суду не існувало. Суд апеляційної інстанції погоджується також з доводами апелянта про те, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, у зв`язку із чим зобов`язання, сформульоване в оскаржуваному рішенні «здійснити фінансування виплати перерахованої з 05.03.2019 по 31.12.2019, з 01.04.2019 пенсії [PERSON] пенсії» передбачає не одноразову дію, а повторювану щомісячно, що свідчить про прийняття судового рішення, яке не може бути реалізоване Пенсійним фондом через відсутність механізму його виконання. З урахуванням зазначеного, покладене судом першої інстанції на ПФ України зобов`язання по здійсненню фінансування виплати пенсії безпосередньо позивачу, не узгоджується з чинним законодавством та ухвалене без врахування можливості реального виконання такого зобов`язання Фондом. До того ж, колегія суддів вважає за доцільне наголосити, що механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, що визначений Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1279, не передбачає участі Пенсійного фонду України у процедурі виплати пенсії. Фінансування виплати пенсій здійснювалось до 01.04.2021р. також ПФУ, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення. Оскільки виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання, Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі функції по виплаті та фінансуванню пенсій збережені за головними управліннями, а Пенсійний фонд України здійснює відповідне спрямування та фінансування пенсій, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо зменшення компетенції головних управлінь ПФ України та втрати ГУ ПФУ в Одеській області функції по виплаті пенсії. Враховуючи усе вищевикладене, оскільки за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції було встановлено неправильне застосування норм права в частині зобов`язання Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23.07.2014 р. в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 16.12.2020 р. «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» здійснити фінансування виплати перерахованої з 01 квітня 2019 року та за період з 05.03.2019\~ \~\~р. по 31.12.2019р. з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, пенсії [PERSON] , з урахуванням вже проведених виплат, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування судового рішення у цій частині. При цьому, підсумовуючи усе викладене вище, враховуючи те, що спосіб відновлення порушено права повинен бути ефективним, взявши до уваги правовий висновок суду першої інстанції, заснований на правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 06.08.2019р. у справі № 160/3586/19 відповідно до якої з 05.03.2019 року пенсія колишньому військовослужбовцю підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків підвищення пенсії, судова колегія вбачає підстави для ухвалення в скасованій частині нового рішення про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області здійснити виплату перерахованої пенсії позивача \~з 01.04.2019 року у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії. На переконання колегії суддів, з урахуванням висновків суду першої інстанції щодо протиправної бездіяльності відповідача у виплаті позивачу підвищення пенсії у розмірі 75%, саме такий спосіб захисту у даних спірних правовідносинах відповідатиме завданням адміністративного судочинства, буде належним та достатнім. Що стосується посилань відповідача - Пенсійного фонду України в апеляційній скарзі на пропуск позивачем строку звернення до суду та відповідно необхідність залишення заявленого позову без розгляду, колегія суддів вважає необхідне зазначити, що згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Спірним у даній справі є питання щодо перерахунку пенсії позивача у зв`язку із втратою годувальника, пов`язаний зі зміною розміру видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому, судом у даній справі встановлено, що пенсійним органом протиправно не проведено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. В свою чергу, згідно ч. 3 ст. 51 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. В контексті спірних правовідносин, слід також наголосити на тому, що про порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в оновленій довідці про розмір грошового забезпечення виданій 8 територіальним вузлом урядового зв`язку державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 15.04.2021р. № 39 позивач дізнався з листа Головного управління ПФУ в Одеській області від 06.05.2021р. № 7274-6575/Б-02/8-1500/21, яким було повідомлено про відсутність підстав для здійснення такого перерахунку на підставі оновленої довідки. Відтак, саме з цього моменту на переконання судової колегії, у позивача виникли підстави для звернення до суду з цим позовом. Колегією суддів враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17, згідно якого у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок. Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою 12.07.2021р., тобто з дотриманням строку, передбаченого статтею 122 КАС України. Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинами, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі № 240/12017/19, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За таких саме підстав, апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17, в якій, окрім іншого, зазначено, що незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими. Відповідно до вимог ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. З урахуванням всього наведеного вище, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку суду першої інстанції в частині покладення на ПФ України зобов`язань щодо здійснення фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, у зв`язку із чим у цій частині рішення суду підлягає скасуванню. У іншій частині судове рішення підлягає залишенню без змін, так як сторонами не оскаржується та апеляційним судом не встановлено підстав для виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги.

Результат розгляду: partial