Рішення адміністративного суду від 2022-05-06 00:00:00+03

30 липня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління з відмови позивачу листом №12303-11786/ 0-02/8-1500/21 від 26.07.2021 року у проведенні перерахунку пенсії з 5 березня 2019 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО77542 від 28.05.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року та з 1 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО77542 від 28.05.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 1 лютого 2020 року; - зобов`язати Головне управління провести перерахунок пенсії позивача на підставі зазначених довідок Одеського ОТЦК та СП без обмеження її максимального розміру та зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за період з 1 квітня 2019 року та з 1 лютого 2020 року по день фактичного проведення перерахунку. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року адміністративний позов [PERSON] був задоволений частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області з відмови позивачу листом №12303-11786/0-02/8-1500/21 від 26.07.2021 року у проведенні перерахунку пенсії з 1 квітня 2019 року на підставі довідки Одеського ОТЦК та СП від 28.05.2021 року №ЮО77542 про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року та з 1 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського ОТЦК та СП від 28.05.2021 року №ЮО77542 про розмір його грошового забезпечення станом на 1 лютого 2020 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії позивача з 1 квітня 2019 року та з 1 лютого 2020 року на підставі довідок Одеського ОТЦК та СП від 28.05.2021 року №ЮО77542 про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року та про розмір грошового забезпечення станом на 1 лютого 2020 року зі сплатою позивачу суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за період з 1 квітня 2019 року та з 1 лютого 2020 року по день фактичного проведення перерахунку. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням в частині задоволення позовних вимог ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . На думку апелянта судом першої інстанції не було враховано те, що після скасування частин 1 та 2 Постанови №103 Кабінетом Міністрів України новий порядок здійснення перерахунку пенсії з метою виконання положень Закону №2262 та Постанови №704 не приймалося, тому пенсія позивачу виплачується Головним управлінням у розмірах, передбачених Постановою №103. Апелянт вважає, що довідки від 28.05.2021 року №ЮО77542, що надані позивачем, були видані з порушенням вимог Порядку, тому відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача за повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення. Судом першої інстанції також не враховано, що Міністерство соціальної політики України листом від 21.08.2019 №15308/0/2-19/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови №103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення. Окремо апелянт зазначив про безпідставність зобов`язання суду здійснити перерахунку пенсії з 1 лютого 2020 року, оскільки скасування у судовому порядку пунктів Постанови №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача. Окрім того апелянт вважає, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Також апелянт, посилаючись на приписи статті 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом, не погодився із стягнення з нього судових витрат за подання позову. Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року по справі №420/1287/21 Одеським ОТЦК та СП направлено до ГУ ПФУ в Одеській області оновлені довідки від 28.05.2021 року №ЮО77542 про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 5 березня 2019 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 квітня 2019 року та з 1 лютого 2020 року. 15 червня 2021 року [PERSON] звернувся до Головного управління із заявою щодо проведення перерахунку його пенсії згідно зазначених довідок Одеським ОТЦК та СП. Листом від 26.07.2021 року №12303-11786/О-02/8-1500/21 заявника було повідомлено про відмову у проведенні перерахунку його пенсії через відсутність правових підстав, оскільки після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося. Вважаючи зазначену відмову протиправною [PERSON] звернувся до суду з даним адміністративними позовом. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд першої інстанції виходив з того, що з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 (05.03.2019 року) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому у ГУ ПФУ України в Одеській області після отримання довідок про грошове забезпечення виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 1 квітня 2019 року та 1 лютого 2020 року. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне. Так, відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII), у частині першій статті 9 якого закріплено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Частиною третю статті 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували в Національній поліції України визначає Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статтею 43 якого передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Пунктом 2 постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 у редакції Постанови №103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Додаток 2 до Порядку №45 у редакції Постанови №103 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення). Тобто, Постановою №103 було встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення, зокрема, додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення), цією постановою не передбачено. Між тим 5 березня 2016 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45. Відповідно до приписів статті 265 КАС України з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині. Відповідно до положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акта починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. 30 вересня 2010 року Конституційний Суд України ухвалив рішення №20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року №2222-ІV, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, часові межі чинності такого акту, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону. Тобто, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням, і відповідний акт визнається нечинним на майбутнє. Таким чином, оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 Порядку №45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 - 5 березня 2019 року діє редакція додатка 2 до Порядку №45, яка діяла до зазначених змін. Ураховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, отже саме з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ. Оскільки з моменту отримання відповідної довідки від обласного ТЦКСП у пенсійного органу виник обов`язок з перерахунку пенсії позивача, є вірним висновок суду першої інстанції про протиправність дії ГУ ПФУ в Одеській області в частині відмови у проведенні перерахунку пенсії з 1 квітня 2019 року на підставі довідки Одеського ОТЦК та СП №ЮО77542 від 28.05.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року, та зобов`язання пенсійного органу провести такий перерахунок пенсії та здійснити її виплату. Доводи апелянта про те, що Міністерство соціальної політики України листом від 21.08.2019 №15308/0/2-19/54 підтримало позицію Пенсійного фонду України щодо відсутності підстав для проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови №103 згідно з повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення колегія суддів оцінює критично, оскільки лист Мінсоцполітики не є нормативно-правовим актом, що регулює спірні правовідносини, носить виключно рекомендаційний/інформаційний характер та не є обов`язковим для виконання/застосування. До того ж, у Мінсоцполітики відсутні повноваження тлумачити норми чинного законодавства, тому висновки, викладені у вказаному листі, зроблені із перевищенням органом виконавчої влади своїх повноважень та фактично містять суб`єктивне тлумачення норм матеріального права, яке судом до уваги не приймається. Разом з тим колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління перерахувати пенсію позивача на підставі довідки Одеського ОТЦК та СП про розмір його грошового забезпечення станом на 1 лютого 2020 року. Так, обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначив, що оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, з цього дня була відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. На підставі зазначеного позивач вважає, що починаючи з 29 січня 2020 року у нього знову виникло право на перерахунок пенсії через зміну окладу за військовим званням, який визначається шляхом застосування пункту 4 Постанови №704 в первинній редакції. Однак, колегія суддів вважає такі доводи помилковими, виходячи із наступного. Так, пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності 1 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. При цьому, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 грудня 2019 року у зразковій справі №240/4946/18 щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають. Також, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 11 лютого 2021 року справі №200/3757/20-а та справі №240/11952/19 щодо застосування положень пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103 та пункту 3 розділу ІІ Закону України від 6 грудня 2016 року №1774-VІІІ, які полягають у тому, що згідно з Постановою №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 1 січня 2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Таким чином, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру посадового окладу, окладу за військове звання, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 1 лютого 2020 року. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2021 року у справі №480/5496/20, Отже, оскільки розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 1 січня 2020 року, на розрахунок посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями не впливає, колегія суддів вважає, що позивачу було правомірно відмовлено у перерахунку пенсій з 1 лютого 2020 року. Підстав для задоволення адміністративного позову [PERSON] в цій частині не вбачається, оскільки пенсійний орган діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга ГУПФУ підлягає частковому задоволенню. У відповідності до приписів статті 139 КАС України розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється. Водночас колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на те, що органи Пенсійного фонду України звільнені від сплати судового збору, що на думку Головного управління унеможливлює стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки вказана обставина не звільняє суд від обов`язку вирішити в порядку статті 94 КАС України питання про розподіл судових витрат.

Результат розгляду: partial