Рішення адміністративного суду від 2022-01-26 00:00:00+02

10.09.2021р. [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом \~до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №935280132100 від 19.04.2021р. про перерахунок пенсії з 01.04.2021 року, з розрахунку 60% від заробітної плати (грошового забезпечення), визначеної у довідці Кіровоградської обласної прокуратури від 06.04.2021 року за №21-118вих.-21 та з застосуванням обмеження максимального розміру пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2021 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-XII, в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, згідно довідки Кіровоградської обласної прокуратури від 06.04.2021 року за №21-118вих.-21, без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити виплату різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії за минулі періоди, з 01.04.2021 року до моменту здійснення перерахунку пенсії та переказати її на особовий рахунок позивача. В обґрунтування позовних вимог вказано, що дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу в розмірі 80% від заробітної плати, вказаної у довідці без обмеження виплати пенсії максимальним розміром є протиправними оскільки пенсія позивачу призначені за іншими нормами законодавства. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії [PERSON] з 80% до 60% суми заробітної плати, визначеної у довідці Кіровоградської обласної прокуратури від 06.04.2021 №21-118вих.-21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області\~ \~здійснити перерахунок та виплату призначеної [PERSON] пенсії за вислугу років у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, визначеної у довідці Кіровоградської обласної прокуратури від 06.04.2021 №21-118вих.-21, починаючи з 01.04.2021 року, з урахуванням раніше здійснених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. На вказане рішення суду першої інстанції позивачем та відповідачем подані апеляційні скарги. Позивач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині прийняти нове судове рішення, яким \~позов задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував положення норм матеріального права, оскільки обмеження пенсії було встановлено після призначення позивачу такої, а отже такі норми законодавства не поширюється на пенсіонерів, яким призначена пенсія до набрання чинності таких змін у Закон. Відповідач в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував положення статті 86 Закону №1697-VII, статті 50-1 Закону №1789-XII, статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та дійшов помилкових висновків щодо наявності підстав для перерахунку пенсії у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження максимальним розміром. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача \~в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України. Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугою років, яка призначена відповідно статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру". Позивачем було отримано довідку Кіровоградської обласної прокуратури від 06.04.2021 року № 21-118- вих.-21 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії (а.с.32). З підстав отримання такої довідки, позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки від 06.04.2021 року № 21-118- вих.-21. Листом від 15.06.2021 року за вих№3658-3687/Л-02/8-1100/21 позивачу повідомлено, що обчислення розміру його пенсії проведено з заробітної плати 41600 грн. Розмір пенсійної виплати після проведеного перерахунку, з 01.04.2021 року склав 24960 грн. (41600 грн. х 60%), проте, з урахуванням обмежень, встановлених ч. 15 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" з 01.04.2021 року становить 17690 грн. (а.с.28-29). Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, \~виходив із того, що до розміру призначеної позивачу пенсії до 01.01.2016, не можуть застосовуватись обмеження в 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати та обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом України «Про прокуратуру» 1697-VII. Щодо позовних вимог в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими, оскільки не ґрунтуються на нормах законодавства. Переглядаючи справу в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів застосовує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №580/5962/21 та зазначає наступне. Спірними у справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Позивачу було призначено пенсію відповідно до норм ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII. Так, статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII (далі Закону № 1789-ХІІ) у редакції, чинній до 01.10.2011, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. За правилами ч. 18 цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України. Водночас 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015. З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. Згідно з ч. 20 цієї статті, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою \~\~\~та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки. Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи зазначене, \~до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами. Такий висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів. Таким чином, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII. Оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність тому на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині \~здійснення перерахунку пенсії позивачу у розмірі 80% від суми заробітної плати зазначеної у поданій довідці, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Висновки суду першої інстанції в цій частині задоволених позовних вимог є помилковими. Щодо застосування обмежень максимального розміру пенсії. Так Закон №1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи те, що з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром. На \~спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Таки правовий висновок щодо аналогічних позовних вимог \~міститься у постанові Верховного Суду \~у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021р. у справі №580/5962/21. В цій частині позовних вимог суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги позивача є помилковими. Відповідач оскаржуючи судове рішення повністю не звернув уваги, що суд першої інстанції в цій частині у задоволенні позову відмовив. Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, оскільки судом першої інстанції позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром було відмовлено. Враховуючи наведене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимоги з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову та в частині розподілу судового збору. Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Результат розгляду: partial