Рішення адміністративного суду від 2022-11-04 00:00:00+02

[PERSON] звернувся \~до суду з позовом до Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа: Державна служба України з безпеки на транспорті, в якому просив визнати протиправними та скасувати: - постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 травня 2022 року № 69110371, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем; - постанову про відкриття виконавчого провадження від 30 травня 2022 року № 69110516, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем; - постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 червня 2022 року № 69147413, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем; - постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 червня 2022 року № 69147299, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем; - постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 червня 2022 року № 69147527, винесену державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кірсановим Сергієм Івановичем. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконавчі провадження 69110371, 69110516, 69147413, 69147299, 69147527 відкриті протиправно, оскільки вказані вище постанови винесені поза межами трьохмісячного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а саме: постанова серії ВМ №000003205 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить кінцевий строк пред`явлення - 14.03.2022; постанова серії ВМ №000006062 містить кінцевий строк пред`явлення - 06.01.2022; постанова серії ВМ №000003802 містить кінцевий строк пред`явлення - 17.03.2022; постанова серії ВМ №000002816 містить кінцевий строк пред`явлення - 13.03.2022; постанова серії ВМ №000003316 містить кінцевий строк пред`явлення - 14.03.2022. Позивач зазначає, що враховуючи пропущений строк пред`явлення виконавчих документів до виконання, у державного виконавця були відсутні законні підстави для прийняття постанов про відкриття виконавчих проваджень. Також позивач зауважує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які докази відправлення у відведений законом трьохмісячний термін постанов на адресу державного виконавця. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.06.2022 у задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з частиною 3 статті 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Суд встановив, що оскаржувані постанови винесені у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, тому набирають законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом \~норм матеріального права, \~неповне \~з`ясування всіх обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження. Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Державною службою з безпеки на транспорті винесено постанови у справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання / перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу: -\~ серії ВМ №000002816 від \~\~13.12.2021 в сумі 51 \~\~\~\~000 грн. за вчинення порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП ; -\~ серії ВМ №000003316 від \~\~14.12.2021 року в сумі 34\~ \~\~\~\~\~000 грн. за вчинення порушення, \~відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП ; -\~ серії ВМ №000003205 від \~\~14.12.2021 року в сумі 17\~ \~\~\~\~\~000 грн. за вчинення порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП ; -\~ серії ВМ №000003802 від \~\~17.12.2021 року в сумі 51\~ \~\~\~\~\~000 грн. за вчинення порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП; -\~ серії ВМ №000006062 від \~\~06.01.2022 року в сумі 51\~ \~\~\~\~\~000 грн. за вчинення порушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП. У постановах зазначено, що у разі несплати штрафу у строк встановлений частиною 2 статті 300-2 КУпАП в порядку примусового виконання цієї постанови органи державної виконавчої служби з правопорушника стягують штраф у подвійному розмірі: за постановою серії ВМ №000002816 від \~\~13.12.2021 року 102\~ \~000 грн.; за постановою серії ВМ №000003316 від \~\~14.12.2021 року 68\~ 000 грн.; за постановою серії ВМ №000003205 від \~\~14.12.2021 року 34 000 грн.; за постановою серії ВМ №000003802 від \~\~17.12.2021 року 102\~ 000 грн.; за постановою серії ВМ №000006062 від \~\~06.01.2022 року 102\~ 000 грн. Постанова серії ВМ №000003205 набрала законної сили 15.02.2022, строк пред`явлення до виконання 17.03.2022; \~\~ постанова серії ВМ №000006062 від \~\~06.01.2022 набрала законної сили 15.03.2022, строк пред`явлення до виконання 14.04.2022; постанова серії ВМ №000003802 набрала законної сили 15.02.2022, строк пред`явлення до виконання 17.03.2022, постанова серії ВМ №00002816 набрала законної сили 22.02.2022, строк пред`явлення до виконання 22.03.2022; постанова серії ВМ №00003316 набрала законної сили 15.02.2022, строк пред`явлення до виконання 17.03.2022. 16.05.2022 та 18.05.2022 Державна служба з безпеки на транспорті подала заяви до Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) про примусове виконання постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно осіб, зазначених у статті 14-3 КУпАП, а саме: серії ВМ №000002816 від \~\~13.12.2021, серії ВМ №000003316 від \~\~14.12.2021, серії ВМ №000003205 від \~\~14.12.2021, серії ВМ №000003802 від \~\~17.12.2021, серії ВМ №000006062 від \~\~06.01.2022 щодо стягнення з [PERSON] штрафів на користь держави. Заяви Державної служби з безпеки на транспорті від 16.05.2022 та 18.05.2022 отримані відповідачем 24.05.2022 та 01.06.2022, відповідно. 30.05.2022 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 69110371 з примусового виконання постанови серії ВМ № 000003205 від 14.12.2021, №69110516 з примусового виконання постанови серії ВМ № 000006062 від 06.01.2022. 02.06.2022 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 69147413 з примусового виконання постанови серії ВМ № 000003802 від 17.12.2021, №69147299 з примусового виконання постанови серії ВМ № 000002816 від 13.12.2022; №69147527 з примусового виконання постанови серії ВМ № 000003316 від 14.12.2022. З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке. Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (п.6 ч.1 ст. 3 Закону № 1404-VIII). За приписами ч.1 ст.4 цього ж Закону, у виконавчому документі зазначаються, в тому числі: п.2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; п.5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. За правилами ч.1, 2 ст.12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Відповідно до ч.2 ст.291 КУпАП в редакції на час виникнення спірних правовідносин, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених\~ частиною першою\~ статті 300-1\~ цього Кодексу. За загальними правилами відповідно до ст.299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Згідно з ч. 1 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги. Відповідно до ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень. Позивач, посилаючись на те, що ч.1 ст.303 КУпАП є спеціальною нормою і яка встановлює строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня винесення, не враховує, що частина друга цієї статті передбачає встановлення й інших, більш тривалих строків для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень. Тобто наведена позивачем норма ч.1 ст.303 КУпАП встановлює загальний строк давності виконання постанов про накладення адміністративних стягнень. Втім, статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлений окремий порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, тому з огляду на положення ч.2 ст.303 КУпАП, до спірних правовідносин не може бути застосовано правила ч.1 ст.303 КУпАП. Окрім того, слід враховувати, що Законом № 1404-VIII, яким врегульовано відносини з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), встановлені строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання. Посилання позивача на те, що постанови пред`явлено до виконання із порушенням строку у зв`язку з тим, що в самих постановах зазначений строк її пред`явлення до виконання є помилковим, оскільки чинним законодавством встановлений інший строк примусового виконання, а саме: три місяці, який згідно приписів ст. 12 Закону № 1404-VIII рахується від дати набрання таким документом законної сили. Суд апеляційної інстанції також зауважує, що відповідно до п. 2 ч. 4\~ \~ст. 4 Закону № 1404-VIII\~ \~підставою для повернення виконавчого документа стягувачу визначено пропуск встановленого законом (а не зазначеного у виконавчому документі) строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Отже, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання встановлений\~ \~законом\~ \~і не може бути змінений особою, яка приймає рішення про накладення адміністративного стягнення, тому, зазначення у виконавчому документі іншого строку не є підставою для настання певних правових наслідків, зокрема, його повернення такого документу стягувачу. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що постанова серії ВМ №000003205, яка набрала законної сили 15.02.2022; \~\~постанова серії ВМ №000006062, яка набрала законної сили 15.03.2022; постанова серії ВМ №00002816, яка набрала законної сили 22.02.2022, про що безпосередньо зазначено в самих постановах і це не спростовано позивачем, пред`явлено до примусового виконання без порушення законодавчо встановленого строку, визначеного частиною 1 статті 12 Закону № 1404-VIII. В той же час, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова серії ВМ №000003802, яка набрала законної сили 15.02.2022 та постанова серії ВМ №00003316, яка набрала законної сили 15.02.2022, пред`явлені до виконання лише 18.05.2022, що вказує на пропуск строку їх пред`явлення до примусового виконання. Зважаючи на встановлені фактичні обставини під час розгляду справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність постанов державного виконавця: від 30 травня 2022 року № 69110371; від 30 травня 2022 року № 69110516; від 02 червня 2022 року № 69147299. Одночасно з огляду на встановлені у цій справі обставини суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими та безпідставними постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 червня 2022 року № 69147527; від 02 червня 2022 року № 69147413, оскільки виконавчі документи, які визначені у вищезгаданих постановах, пред`явлені із порушенням строку їх пред`явлення до примусового виконання. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Враховуючи \~вищевикладене, суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Результат розгляду: partial