Рішення адміністративного суду від 2022-09-15 00:00:00+03

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишено без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року у справі №640/18209/21 залишено без змін. Позивачем 01 липня 2022 року подано до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Заяву обґрунтовано тим, що під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу, про що ним зазначено у відзиві на апеляційну скаргу. Витрати на правничу допомогу позивач заявляє на суму 36 000, 00 грн. Для розгляду поданої заяви з Окружного адміністративного суду міста Києва витребувано матеріали справи, які надійшли до Шостого апеляційного адміністративного суду 08 вересня 2022 року (передані судді-доповідачу 09.09.2022). Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає можливим заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова група Київ» задовольнити частково, виходячи із наступного. Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Положеннями пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За правилами частин першої, третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. З матеріалів справи та виходячи з внутрішніх даних автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року представник Товариства отримав 29 червня 2022 року, що підтверджується заявою про видачу копії постанови від 29.06.2022 та розпискою про отримання копії постанови від 29.06.2022. Письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу містить прохання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, докази понесення яких будуть подані упродовж п`яти днів після отримання постанови суду. Відтак, подавши заяву про винесення додаткового рішення у справі 01.07.2022, позивач дотримався строку, визначеного Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною четвертою наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частини п`ятій статті 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду такі документи: - договір про надання правової допомоги від 15.06.2021, - додаткова угода №1 до Договору від 15.06.2021, - акт прийому-передачі наданої правової допомоги від 29.06.2022. В Акті виконаних робіт від 29.06.2022 року зазначено, що Виконавцем надано наступні послуги під час розгляду справи №640/18209/21: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу; участь в судовому засіданні 22.06.2022 в Шостому апеляційному адміністративному суді. Зазначено також, що на такий обсяг робіт Виконавцем - Адвокатським об`єднанням «Сокіл» витрачено 7 годин (вартість однієї години - 3000,00 грн. Отже загальна вартість робіт оцінена у 21 000,00 грн. Окрім того до складу правничої допомоги включено гонорар успіху у розмірі 15 000,00 грн. Загальний розмір правничої допомоги позивач оцінює у 36 000,00 грн. Подані докази судова колегія бере до уваги, аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в апеляційній інстанції. При цьому колегія суддів зауважує, що з огляду на предмет спору, аналізу неминучості понесення певних витрат вказана справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, не потребує глибокого вивчення правової бази та судової практики. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial