Рішення адміністративного суду від 2022-01-17 00:00:00+02

Комунальне підприємство "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" (далі-позивач, підприємство) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (далі-відповідач, Управління виконавчої дирекції) про визнання протиправним та скасування рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №247 від 27.05.2021 у частині повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду у частині застосування відповідальності по поверненню суми страхових коштів у розмірі 3011,84 грн та сплати штрафу за порушення порядку використання страхових коштів у розмірі 1505,92 грн. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду \~від 08.09.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №247 від 27.05.2021 в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів Фонду в розмірі 2359,50 грн\~ \~\~та застосування до Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" фінансової санкції в розмірі 1179,75 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття в частині задоволених позовних вимог з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.09.2021 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Комунального підприємства "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" \~у повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Інструкції № 455, інструкції № 532 у взаємозв`язку із ст. 31 Закону № 1105, внаслідок чого зроблені необґрунтовані висновки про відсутність порушень порядку використання коштів Фонду під час оплати Позивачем листка непрацездатності АДЛ№ 261733. \~Вважає, що право видавати листки непрацездатності мають виключно лікарі, що працюють у закладах охорони здоров`я зі статусом юридичної особи, а також фізичні особи зі статусом підприємця, які провадять господарську діяльність з медичної практики. Лікарі, що працюють за трудовим договором з фізичними особами-підприємцями правом видачі листків непрацездатності не наділені. Під час документальної перевірки встановлено, що нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведено по листку непрацездатності серії АЛД №261773 від 14.04.2021 [PERSON] , виданому не у встановленому порядку, що потягло за собою неправомірні витрати на суму 2359,50 грн. Відповідач акцентував увагу на тому, що листок непрацездатності серії АЛД №261773 від 14.04.2021 виданий не фізичною особою-підприємцем [PERSON] , а лікарем [PERSON] , який працює у [PERSON] як найманий працівник. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими. У відповідності до п. 3 ч. 1\~ст. 311 КАС України\~суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство "Об`єднане автогосподарство закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області Полтавської обласної ради" (ідентифікаційний код 22548359) є юридичною особою, номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 1009571450000009997 від 26.05.2021, яке утворено внаслідок реорганізації Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області та є його правонаступником, що підтверджено відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.12/ та статутом підприємства /а.с.7-10/. З 19.05.2021 по 20.05.2021, на підставі наказу від 18.05.2021 №57-од та направлення від 18.05.2021 №62, Управлінням виконавчої дирекції проведено документальну позапланову виїзну перевірку дотримання порядку використання Об`єднаним автогосподарством закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області (ідентифікаційний код 22548359) страхових коштів Фонду соціального страхування України, про що складено акт перевірки від 20.05.2021 №40 /а.с.16-22/. За наслідками документальної перевірки Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області встановлено наступні порушення: - невірно обчислений страховий стаж по листку непрацездатності від 14.04.2021 серія АДЯ №391651 [PERSON] (пункт 1 частини 2 статті 15, частина 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"); - нарахування та виплата допомоги по тимчасовій непрацездатності проведена по листку непрацездатності, виданому не у встановленому порядку (листок непрацездатності від 14.04.2021 №АЛД №261373 [PERSON] , виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я, незалежно від форм власності та не лікарем, який проводить господарську діяльність медичної практики як фізична особа-підприємець) (пункт 1 частини 2 статті 15, частина 1 статті 31, частина 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"); - при обчисленні середньоденної заробітної плати: із кількості днів у розрахунковому періоді не вірно виключено календарні дні відпрацьовані застрахованою особою з поважних причин (тимчасова непрацездатність) (листок непрацездатності серія АДЯ №369178 [PERSON] ) (пункт 1 частини 2 статті 15, частина 1 статті 30, частина 2 статті 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", абзац 1 підпункту 3 пункту 32 Постанови №1266). Листом від 26.05.2021 №09.1-11/922 Полтавське міське відділення Управління виконавчої дирекції, розглянувши заперечення позивача від 25.05.2021 №247 на акт перевірки від 20.05.2021 №40 /а.с.24-26/, зазначило, що висновки та порушення, зазначені в акті документальної перевірки є правомірними. При цьому зазначено, що у акті перевірки в описі виявлених порушень вимог законодавства порушення по листку непрацездатності АДЯ №369178 [PERSON] вказано інформаційно (не включено до загальної суми неправомірних витрат) /а.с.27-28/. 27.05.2021, заступником начальника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області Яремченко А.А., розглянувши матеріали документальної позапланової перевірки Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області з питань дотримання порядку використання страхових коштів Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області (акт перевірки №40 від 20.05.2021, заперечення від 25.05.2021 №247), прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №247 від 27.05.2021 /а.с.15/. Спірним рішенням вирішено повернути з Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області як правонаступника Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області до Фонду соціального страхування України неправомірно витрачену суму страхових коштів у розмірі 3011,84 грн та застосувати до позивача штраф за порушення порядку використання страхових коштів у розмірі 1505,92 грн. Загальна сума страхових коштів, що підлягають перерахуванню до Фонду становить 4517,76 грн. Позивач, вважаючи протиправним рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №247 від 27.05.2021, звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що \~до підприємницької діяльності \~ФОП [PERSON] із забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність відповідних юридичних осіб, у даному випадку, \~\~\~\~закладів охорони здоров`я, а отже,\~\~при здійсненні такої підприємницької діяльності \~\~\~\~ФОП [PERSON] фактично прирівнюється \~до закладу охорони здоров`я, а \~лікарі, які \~\~\~\~працюють у державних та недержавних закладах охорони здоров`я \~мають рівні \~\~\~\~права, в тому числі, і право \~\~\~\~виписувати листки непрацездатності,\~тому\~лікуючий лікар [PERSON] , який працював у ФОП [PERSON] \~у перевіряємому періоді та безпосередньо надавав медичну допомогу пацієнтам, мав право виписати \~\~\~\~листок непрацездатності АЛД №261373 від 14.04.2021. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV \~"Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №1105-XIV). Частиною 1 ст. 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Пунктами 2, 7 ч. 1 ст. 9 Закону № 1105-XIV встановлено, що основними завданнями Фонду та його робочих органів є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду. Пунктами 1, 2, 6 ч. 2 ст. 9 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд та його робочі органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду в межах бюджету Фонду, затвердженого Кабінетом Міністрів України, управління майном; проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, страхових виплат; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи. Згідно з пунктами 3 та 5 ч. 1 ст. 10 Закону №1105-XIV Фонд має право: перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону. Пунктом 1 ч. 5 \~ст. 15 Закону №1105-XIV визначено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення. Частиною 6 ст. 15 Закону №1105-XIV встановлено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. Відповідно до ст. 18 Закону № 1105-XIV страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах. Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону №1105-XIV право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст. 30 Закону №1105-XIV встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності). Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону №1105-XIV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність. Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду. Приписами пункту 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року (далі - Положення №13), комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана, зокрема, приймати рішення про призначення матеріального забезпечення; приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення. Відповідно до пункту 3.1 Положення №13 комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, зокрема: приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам. Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону №1105-XIV підставою для призначення, зокрема, допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом. Отже, підставою для призначення комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13 листопада 2001 року № 455, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04 грудня 2001 року за № 1005/6196 (далі - Інструкція № 455, в редакції чинній на час спірних правовідносин), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Згідно з п.п.1.3.1 п. 1.3 Інструкції №455 листок непрацездатності видається громадянам України, іноземцям, особам без громадянства, які проживають в Україні і працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних представництвах та консульських установах. Пунктом 1.4 Інструкції №455 встановлено, що право видачі листків непрацездатності надається: 1.4.1. лікуючим лікарям державних і комунальних закладів охорони здоров`я; 1.4.2. лікуючим лікарям стаціонарів протезно-ортопедичних установ системи Міністерства праці та соціальної політики України; 1.4.3. лікуючим лікарям туберкульозних санаторно-курортних закладів; 1.4.4. фельдшерам у місцевостях, де відсутній лікар, а також на плаваючих суднах. Список цих фельдшерів затверджується щороку органами охорони здоров`я; 1.4.5. лікуючим лікарям закладів охорони здоров`я незалежно від форми власності та лікарям, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці. Пунктами 1.6 та 1.7 Інструкції № 455 передбачено, що видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюється лікуючим лікарем (фельдшером) при пред`явленні паспорта чи іншого документа, який засвідчує особу непрацездатного, і не може бути платною послугою в закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності. Видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності. На період проведення заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацією та ліквідацією її спалахів та епідемій в Україні, відкриття листків непрацездатності може здійснюватися лікарем, що надає первинну медичну допомогу на підставі звернення та опитування хворого за допомогою засобів телефонного зв`язку або інтернет-телефонії з обов`язковим відповідним записом у медичній карті амбулаторного хворого. Відповідно до положень пунктів 1-3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за № 1456/10055 (далі - Інструкція №532/274/136-ос/1406), листок непрацездатності (далі - ЛН) - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв`язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів. Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. Насамперед заповнюється корінець ЛН. Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім`я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача". Паспортна частина ЛН (прізвище непрацездатного, ім`я та по батькові, вік) заповнюється за даними документів, місце роботи - зі слів непрацездатного. Після заповнення корінець залишається в закладі охорони здоров`я. Далі заповнюється частина лицьового боку ЛН, що видається непрацездатному. У графі "Звільнення від роботи" у першому стовпчику "З якого числа" дата видачі ЛН (число, місяць, рік) позначається арабськими цифрами; у другому стовпчику "До якого числа включно" дата продовження ЛН (число і місяць) позначається літерами; у четвертому стовпчику "Підпис та печатка лікаря" продовження або закриття ЛН підтверджується підписом та печаткою лікаря. У графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового ЛН. Отже, з аналізу наведених вище норм права вбачається, що листок непрацездатності є підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, якщо він виданий лікарем, який наділений правом видачі листків непрацездатності (а саме: лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності або лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики як фізична особа підприємець); містить всі необхідні реквізити (прізвище лікаря, який видав ЛН, підпис та печатку лікаря, печатку закладу охорони здоров`я "Для листків непрацездатності" тощо). Судом встановлено, що за наслідками документальної перевірки Об`єднаного автогосподарства закладів та установ охорони здоров`я Полтавської області встановлено порушення нарахування та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності по листку непрацездатності, який виданий не у встановленому порядку (листок непрацездатності від 14.04.2021 №АЛД №261373 [PERSON] , виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я, незалежно від форм власності та не лікарем, який проводить господарську діяльність медичної практики як фізична особа-підприємець) (пункт 1 частини 2 статті 15, частина 1 статті 31, частина 3 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"). Зі змісту листка непрацездатності серії АЛД №261373 від 14.04.2021 /а.с.23/ слідує, що \~\~у графі "Назва і місцезнаходження закладу охорони здоров`я" цього листа зазначено "ФОП [PERSON] "," [ADDRESS] ", у графі "Печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець \~\~\~\~ [PERSON] . Україна. Для листків непрацездатності", у графі "Стати до роботи / печатка закладу охорони здоров`я" міститься відтиск печатки із текстом "Фізична особа-підприємець \~\~\~\~ [PERSON] . Україна. Для листків непрацездатності". У вказаному листку непрацездатності у відповідній графі також зазначено посаду і прізвище лікуючого лікаря - [PERSON] , який є медичним працівником та працює у \~фізичної особи-підприємця [PERSON] . \~\~\~\~Листок непрацездатності у відповідній графі містить підпис та печатку\~ \~\~лікаря, яким виданий цей листок непрацездатності. ФОП [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) є фізичною особою-підприємцем, основний вид діяльності загальна медична практика (код КВЕД 86.21), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с.29/. Відповідно до Переліку здобувачів ліцензій, за заявами яких прийнято рішення про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з медичної практики, що затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.07.2020 №1564, ФОП [PERSON] видано ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики за спеціальністю педіатрія, загальна практика сімейна медицина; за спеціальністю молодшого спеціаліста з медичною освітою: сестринська справа за місцем провадження діяльності: [ADDRESS] (реєстраційне досьє від 10.06.2020 №2758/Л-П /а.с.31/. Згідно з наказом ФОП [PERSON] "Про прийняття на роботу" від 13.07.2020 №2-к [PERSON] прийнято на роботу на 0,25 посади лікаря загальної практики сімейного лікаря з 14.07.2020 за сумісництвом на умовах неповного робочого дня з посадовим окладом згідно штатного розпису та оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу /а.с.30/. Отже, фізична особа-підприємець [PERSON] отримала ліцензію Міністерства охорони здоров`я \~\~\~\~України на надання медичних послуг, укомплектувала \~\~\~\~штат лікарями, \~\~\~\~отримала бланки листків непрацездатності. Надаючи правову оцінку доводам скаржника щодо не вірного застосування \~судом першої інстанції \~норм Інструкції №455, Інструкції №532 у взаємозв`язку із ст. 31 Закону №1105-XIV, внаслідок чого зроблені необґрунтовані висновки про відсутність порушень порядку використання коштів Фонду під час оплати позивачем листкіа непрацездатності № АЛД 261733, колегія суддів зазначає наступне. Так, обґрунтованими є доводи скаржника про те, що право видавати листки непрацездатності мають виключно лікарі, що працюють у закладах охорони здоров`я зі статусом юридичної особи, а також фізичні особи зі статусом підприємця, які провадять господарську діяльність з медичної практики. Лікарі, що працюють за трудовими договорами у таких фізичних осіб-підприємців, правом видачі листків непрацездатності не наділені. Дійсно, як вбачається з наявних в матеріалах справи лист непрацездатності № АЛД 261733 , що певні дії в цих листках були відображені лікарем найманими працівником ФОП [PERSON] , проте це лише вказує на певні порушення особою, що видала такі листки непрацездатності, однак це жодним чином не свідчить про те, що вказані листки непрацездатності були видані не у встановленому порядку (листок непрацездатності, виданий не лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я, незалежно від форми власності та не лікарем, що провадить господарську діяльність з медичної практики, як фізична особа підприємець) на що посилається відповідач в Акті документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України №40 від 20.05.2021, оскільки ці листки непрацездатності видані від імені ФОП [PERSON] та на них містяться відтиски печатки та підписи останньої. Зазначене вище, в своїй сукупності, не дає підстав для висновку про те, що позивачем було неправомірно витрачено суму страхових коштів у розмірі 2359,50 грн. Відповідно з огляду на наведені висновки, доводи скаржника про те, що позивачем було допущено порушення вимог п.1 ч.2 ст.15, ч.3 ст.30, ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року №1105-ХІV та неправомірно витрачено суму страхових коштів - 2359,50 грн. є помилковими. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області №247 від 27.05.2021 в частині повернення неправомірно витраченої суми страхових коштів в розмірі 2359,50 коп.\~ \~\~та застосування до позивача фінансової санкції в розмірі 1179,75 коп (2359,50 грн/ х 50%/100%) прийняте відповідачем без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є \~\~\~протиправним \~та підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied