Рішення адміністративного суду від 2022-01-20 00:00:00+02

в квітні 2021 року позивач, селянське фермерське господарство "Агросервіс", звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України (відповідачів), про визнання протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Хмельницькій області №2463918/31100924 від 11.03.2021 про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 04.02.2021 у Єдиному реєстрі податкових накладних. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 26.08.2021 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що оскільки позивачем були надані аргументовані пояснення, первинні документи, що підтверджували реальність господарської операції, які були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, а також в подальшому додаткові документи, достатні для прийняття комісією вищого рівня позитивного рішення, спірне рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, відтак позов підлягає задоволенню. Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що у рішенні комісії ГУ ДПС наведені законні підстави його прийняття, які не дозволяли дійти висновку про правомірність складання ПН. Зазначає, що позивачем, серед іншого, не були надані усі необхідні документи, які підтверджують проведення робіт щодо обробітку земель, збору врожаю, придбання паливо-мастильних матеріалів, складські документи на зберігання сої, відтак не підтверджується походження товару, який постачався. Вважає, що зазначені обставини не дозволяли погодитись з платником щодо обґрунтованості реєстрації податкової накладної. У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що на виконання договору поставки позивач реалізував покупцеві товар (сою), про що сторонами угоди були оформлені усі необхідні первинні документи, зокрема податкова накладна №1 від 04 лютого 2021, яку за допомогою електронного документообігу направлено до податкового органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. В подальшому позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкових накладних. На виконання квитанцій контролюючого органу позивачем надіслало пояснення, а також всі первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що селянське фермерське господарство "Агросервіс" зареєстроване як суб`єкт господарювання з основним видом діяльності «Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур». 06.10.2020 між СФГ «Агросервіс» та ТОВ «Протеїн Інвест» був укладений договір поставки №11-10/2020-КПЗ. На виконання договору СФГ «Агросервіс» здійснило відвантаження товару (соя) у кількості 27,820 тон загальною вартістю 523016,00 грн. у т.ч. ПДВ 87169,33 грн., що підтверджується специфікацією №2 від 03.02.2021, довіреністю №49 від 03.02.2021, видатковою накладною №1 від 04.02.2021 на суму 523016,00 грн. у т.ч. ПДВ 87169, 33 грн., рахунком-фактурою №1 від 04.02.2021 на суму 523016,00 грн. у т.ч. ПДВ 87169,33 грн., товарно-транспортною накладною №4 від 04.02.2021, складськими документами: карткою аналізу зерна №256 від 04.02.2021, накладною-вимогою форми №М-11 на відпуск (внутрішнє переміщення) сої за №3 від 04.02.2021. Оплата за відвантажений товар здійснена 05.02.2021 на суму 418 412,80 грн., у т.ч. ПДВ 69735,47 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку СФГ «Агросервіс» за 05.02.2021, та відомостями по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» по контрагенту ТОВ «Протеїн Інвест» за лютий 2021. Решта вартості товару у розмірі 20%, відповідно до умов договору, повинна була бути оплачена покупцем після реєстрації податкової накладної. За результатами господарської операції позивачем складена податкова накладна №1 від 04.02.2021, яку направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних. 08 лютого 2021 реєстрація податкової накладної була зупинена, платнику запропоновано надати додаткові пояснення та первинні документи, які підтверджують обґрунтованість ПН. Позивач, подав повідомлення №1 від 09.03.2021 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Рішенням ГУ ДПС у Хмельницькій області від 11.03.2021 №2463918/31100924 відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 04.02.2021 в ЄРПН, оскільки наданий позивачем пакет документів не є достатнім для прийняття комісією рішення про її реєстрацію. У рішенні зазначається, що платником податків не надано копій договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції; складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Також не надано документальне підтвердження проведення робіт щодо обробітку земель (оранка, посів, збір урожаю), документи, що підтверджують придбання паливо-мастильних матеріалів, складські документи на зберігання зерна. Крім того, відповідно даних Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду станом на 1 грудня 2019 (ф. № 29-СГ) з 20 га посівних площ зібрано 100 ц. (10 т) сої, відповідно до Звіту про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду станом на 1 грудня 2020 (ф. № 29-СГ) з 33,38 га посівних площ зібрано 851,45 ц. (85,145 т) сої, проте згідно даних ЄРПН платником протягом 2020-2021 років реалізовано сою у кількості 246,8 тон. Крім того, сою врожаю 2019 року в кількості 6,67 тон використано як посівний матеріал у 2020 році. Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав скаргу до ДПС України. Додатково до скарги позивачем були надані наступні документи: договір оренди нерухомого майна від 31.12.2018 щодо передачі в строкове безоплатне користування (оренду) нежитлових приміщень (столярний цех, гараж, цех, паливна), загальною площею понад 242 кв. м. та акт приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2018; акт №1 витрати на насіння за квітень 2020 щодо зерна сої у кількості 6,676 т.; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (сої) №1 від 01.10.2020, №3 та №4 від 04.02.2021; звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2017 та на 01.12.2018 роки (№29-сг (річні); договір оренди транспортних засобів з екіпажем від 01.11.2020 р., згідно з яким позивач прийняв в тимчасове платне користування трактор колісний John Deere 8300 разом з обслуговуючим персоналом (екіпажем) та акти приймання-передачі техніки від 16.11.2020 та 20.11.2020, що є додатками до договору оренди транспортних засобів з екіпажем №1/11/20 від 01.11.2020; договір надання послуг №1/10/2020 від 01.10.2020 щодо надання позивачу (замовнику) послуги в рослинництві із використання сільськогосподарської техніки, а саме: обмолот сої, передпосівне коткування, післяпосівне коткування, оранка ґрунту, договір №25-ДГ-9692/20 щодо придбання нафтопродуктів, мастил та авто хімії та докази придбання дизельного палива у кількості 20746,1 л., а також ТТН від 27.11.2020, 10.11.2020, 14.10.2020, 13.08.2020 08.07.2020, які були надані разом з паспортами якості № 236 від 03.07.2020, №739, № 812, № 331 від 28.07.2020, №374 від 31.08.2020, № 475 від 06.11.2020, № 495 від 10.11.2020, №1383, №1410, №1051, а також декларації про відповідність; рахунки на оплату, видаткові накладні та ТТН на оливу гідравлічну; оборотно-сальдові відомості по рах. 3771 за 01.01.2020-19.03.2021 по контрагентам - ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] , з якими позивачем укладені відповідні договори, оборотно-сальдові відомості по ра Рішенням Державної податкової служби України від 29.03.2021 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня без змін. Також зазначено, що платником податків не надано копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції; складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України). Згідно з п.п. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Пунктами 201.1, 201.4 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.201.10 ст.201 ПК України). Відповідно до п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів / послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" та Наказу Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 "Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних". Відповідно до п. 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядку №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Згідно з п. 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: 1.договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; 2.договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; 3.первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; 4.розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; 5.документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування. Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Як встановлено судом першої інстанції, складання податкової накладної відбулось за фактом першої події, якою було відвантаження сої на адресу покупця, що належним чином підтверджується вищезгаданою видатковою накладною від 04.02.2021, товарно-транспортними накладними, з яких вбачається рух товару від постачальника до покупця. Позивач надав комісії пояснення та документи на підтвердження факту постачання, передачі товару покупцеві, його оплати. Додатково, разом зі скаргою позивачем були надані інші документи які підтверджували походження товару, у тому числі с/г звіти, його зберігання і переміщення, документи на підтвердження придбання міндобрив і нафтопродуктів, які використовувались для обробітку землі та вирощування сої. Тобто, надані Комісії документи підтверджували реальний характер господарської операції, відвантаження товару та його одержання покупцем, походження, а також наявність інших активів та ресурсів, які обумовили виконання зобов`язань сторонами договору в межах вищезгаданої господарської операції. Також відповідачі не довели, що надані позивачем документи мали такі недоліки форми або змісту, які виключали можливість реєстрації ПН. Як вбачається зі змісту рішення, комісія не ставить під сумнів достовірність тих первинних документів, які були надані платником, не спростовує факт оплати поставки товару або безпосередньо відвантаження товару. У наданих позивачем документах Комісією не встановлені будь-які розбіжності стосовно задекларованої суми оплати за договором та розміру податку, а також дефекти форми або змісту будь-яких документів, наданих платником. Крім того, позивач надав детальні пояснення щодо господарської діяльності, де зазначалось з приводу її характеру та специфіки, відтак відповідач мав можливість перевірити усі необхідні відомості та отримати додаткові документи. При цьому, ненадання платником окремих документів за наявності інших первинних документів не спростовує реальний характер операції. Протилежне відповідачами не доведено. Одночасно з цим, доводи Комісії регіонального рівня , що платник надав неповний, на її думку, перелік документів, що пізніше було ним виправлено шляхом подачі повного пакету документів комісії ДПС України та до суду, не може свідчити про відсутність у позивача зазначених документів взагалі або відсутність підстав для реєстрації податкової накладної. Як вірно зазначено судом першої інстанції, ненадання платником окремих документів пояснюється, передусім, відсутністю чіткої вимоги податкового органу стосовно переліку документів, необхідних для підтвердження конкретної господарської операції та правомірності конкретної ПН. У зв`язку з цим, сама по собі наявність у законодавстві відповідного переліку усіх можливих документів, які можуть бути використані для підтвердження правомірності складання ПН, і ненадання платником усіх цих документів, не може розглядатись як обставина, що свідчить про вину платника або прямо доводить безпідставність реєстрації ПН. Разом з тим, Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 не містить обов`язкової прив`язки до обсягу та змісту тих документів, які платник попередньо надавав комісії регіонального рівня. Тобто, комісія ДПС України не пов`язана висновками комісії регіонального рівня, оскільки не обмежена в можливості самостійної оцінки як попередньо наданих, так і нових документів, які платник має право надати разом зі скаргою. Відтак, у разі надання платником документів (як попередньо поданих так і додаткових) комісія центрального рівня повинна самостійно оцінити їх повноту, належність та достовірність для можливості реєстрації податкових накладних. При цьому, контролюючим органом не сформовано конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної. Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а. Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачем були надані аргументовані пояснення, первинні документи, що підтверджували реальність господарської операції, які були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, а також в подальшому додаткові документи, достатні для прийняття комісією вищого рівня позитивного рішення, спірне рішення не можна вважати законним і обґрунтованим, відтак позов підлягав задоволенню. Також, колегія суддів вважає, що оскільки законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №1 від 04.02.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено. Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Однак, під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було. Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Результат розгляду: denied