Рішення адміністративного суду від 2024-04-08 00:00:00+03

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] \~звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1665801 від 15.03.2024. В обґрунтування якої посилався на те, що 15.03.2024 поліцейським [PERSON] , [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач вважає, що відсутні докази вчинення ним правопорушення. Вказував, що поліцейський обмежився формальним заповненням постанови про накладення адміністративного стягнення, не роз`яснив прав, не зачитав змісту постанови. Таким чином, постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства. З врахуванням вказаного, вважає постанову, винесену інспектором протиправною, відтак, такою, що підлягає скасуванню. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді\~від 19\~березня 2024\~року року відкрито спрощене позовне провадження у цій адміністративній справі. В судове засідання позивач не з`явився, просив розглядати справу без його участі на підставі доводів викладених у позові. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак надіслав відзив на позов, у якому просив розглянути справу без участі представника відповідача, відмовити у задоволенні позову. Свою позицію по справі відповідач обґрунтовує тим, що 15.03.2024 близько 16 год. 44 хв. по вул. Кн. Василька в м. Теребовля, позивач керував т.з. «Фольцваген Гольф» д.н.з [NUMBER] , здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9 ґ ПДР, вчинив правопорушення, склад якого передбачений ч.1 ст. 122 КУпАП. Постанова є правомірною, оскільки факт вчинення правопорушення підтверджується відео з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано порушення ПДР, а також фактичне визнання позивачем вини у вчиненні правопорушення. Вказані обставини підтверджуються відеоматеріалами, які додаються до відзиву на DVD диску. Відповідно до вимог ст.205 КАС України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Згідно зі ст.55 Конституції України\~кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Як слідує з постанови серії ЕНА № 1665801 від 15.03.2024, [PERSON] 15.03.2024 о 16. 44 по вулиці Князя Василька в м. Теребовля здійснив зупинку транспортного засобу «Фольцваген Гольф» д.н.з [NUMBER] , на перехресті, чим порушив п.15.9 ґ ПДР порушення заборони зупинки на перехрестях, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до\~ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Відповідно до положень\~статтей 73-76 КАС України\~докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Відповідачем на підтвердження факту порушення правил дорожнього руху долучено диск із відеозаписом з нагрудної камери, який оглянутий судом. На відео - розмова поліцейського з позивачем. Так, поліцейський каже: «Всі стоять, а ви поїхали, то той на Теслі може їхати, де ви де Тесла, тож не буду вас рівняти». Поліцейський просить пред`явити документи, позивач надає документи. Поліцейський вказує, що позивач проїхав на «червоне світло», але не буде складати постанову за це правопорушення, а складе за знак, бо там менший штраф. При цьому позивач запитує, з приводу якого знака йде мова, і чи працівникам поліції не соромно. Після винесення постанови [PERSON] робить зауваження поліцейському, що він порушив процедуру винесення постанови. Таким чином, на відеозаписі не зафіксоване порушення позивачем ПДР. На відео зафіксовано спілкування поліцейського з позивачем, процедура оформлення процесуальних документів, але не рух транспортного засобу та факт вчинення правопорушення, за які [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі\~ст. 245 КУпАП\~завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Частиною другою\~ст. 279 КУпАП\~передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Згідно із\~ст. 280 КУпАП\~орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За правилами\~ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фотоі кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених\~статтею 255 цього Кодексу. Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення. На думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. За вказаних обставин, беручи до уваги, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача, який ніяких доказів правомірності оскаржуваної постанови не надав та доказів на підтвердження вини [PERSON] в адміністративному правопорушенні, про яке йдеться в оскаржуваній постанові, судом не здобуто, що свідчать про недоведеність ГУНП в Тернопільській області наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП\~. Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (постанова Верховного Суду від 14 травня 2020 року в справі № 240/12/17). Твердження сторони відповідача про те, що під час винесення постанови позивач не скористався своїм правом заявляти клопотання, давати пояснення та подавати докази, по факту скоєння адміністративного правопорушення, що свідчить про визнання ним своєї вини та згоду з притягненням до адміністративної відповідальності, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне. Частиною першою статті 268\~КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, згідно вказаної статті особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності. Згідно з статтею 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Відповідно до ст.\~62\~Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16а). Відповідно до вимог ч. 3 ст.\~286\~КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. З огляду\~на вищевикладене,\~суд вважає\~за доцільне\~скасувати постанову\~про накладення\~адміністративного стягнення\~у справі\~про адміністративне\~правопорушення у\~сфері забезпечення\~безпеки дорожнього\~руху,\~зафіксоване не\~в автоматичному\~режимі серії\~ЕНА\~№ 1665801 від 15.03.2024, якою [PERSON] визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно квитанції від 18.03.2024 року позивач оплатив судовий збір в розмірі 605,60 гривень. Отже, зважаючи на те, що позов задоволено, в силу\~статті 139 КАС України, витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted