Рішення адміністративного суду від 2022-06-21 00:00:00+03

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до інспектора УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Станчук І.В., Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5377638 від 09.05.2022 року, винесеної інспектором УПП в Тернопільській області Станчук Іриною Володимирівною про притягнення\~ [PERSON] \~за ч.1\~ст.122\~КУпАП та\~накладення стягнення\~у вигляді\~штрафу в\~сумі 340\~гривень.\~Посилається на\~те,\~що постанова серії ЕАО №5377638 від 09.05.2022 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП; при винесенні оскаржуваної постанови не було належним чином з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна її вина у вчиненні такого правопорушення. Інспектор УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Станчук І.В. винесла оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу; не були вирішені клопотання, досліджені докази, не було заслухано осіб, які беруть участь у розгляді справи та не було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП. Дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено» був встановлений на дорожньому полотні та чимось підпертий (без жодної опори), що є порушенням ПДР та ДСТУ4100:2021 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», у зв`язку з чим позивач не мала можливості побачити та ознайомитися з вказаним дорожнім знаком. У оскаржуваній постанові посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, надана відповідачем відсутнє, тому відео фіксація не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення нею порушення ПДР при винесенні оскаржуваної постанови інспектор не надала та до матеріалів справи не долучила. Просить провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити в зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 21 червня 2022 року подала до суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Станчук Ірина Володимирівна в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи. Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У поданому 01.06.2022 року відзиві на позов, представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції О.Климчук просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що [PERSON] на 156 км А/Д М-19, 09 травня 2022 року о 09 год. 35 хв., керуючи автомобілем Фольксваген, д.н.з. [NUMBER] , не виконала вимогу дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушила вимогу п.8.4.б) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Посилається на те, що доводи позивача спростовуються відеозаписом, на якому зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а саме, порушення вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», здійснення останньою проїзд блок-посту без зупинки, згода з інкримінованим їй адміністративним правопорушенням, роз`яснення їй процесуальних прав та представлення позивачеві особи, яка розглядає справу. Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5377638 від 09.05.2022 року, що була складена інспектором УПП в Тернопільській області лейтенантом поліції Станчук І.В. позивача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1\~ст.122 КУпАП\~та накладено на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Як зазначено в постанові:\~«09.05.2022 09:35:20 (156 км.) водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив п.8.4.б. ПДР Порушення вимог знаків пріоритету», ст.122 ч.1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 гривень. В графі «7. До постанови додаються: «відео». Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст.122\~КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. П.8.4 (б) ПДР України передбачає, що дорожні знаки поділяються на групи: б) знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги. Знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено" - забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком, необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 "Напрямок головної дороги" - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення та вина особи у його вчиненні, доводяться шляхом надання належних доказів. Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначені норми визначають обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Як встановлено відповідачем Управлінням патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови до відзиву долучено диск з відеозаписом. Згідно з п.9 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису. Посилання [PERSON] , викладені у позовній заяві про те, що оскаржувана постанова суб`єкта владних повноважень в супереч вимог ст.283 КУпАП не містить посилань на технічний засіб, яким здійснено фіксацію, знаходить своє підтвердження. В постанові зазначено, що до неї додаються відео. Так, відповідно до 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб,\~яким здійснено\~фото або\~відеозапис (якщо\~такий запис\~здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. З наведеного вбачається, що приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 13 лютого 2020 року в адміністративній справі № 524/9716/16-а. Всупереч вищевказаних норм, оскаржувана постанова не містить зазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, тому долучений відеозапис не є належним та допустимим доказом вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення. Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25). Суд звертає увагу на те, що сама по собі постанова у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. (Постанова КАС ВС від 14.05.2020 в справі №240/12/17). Посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме собою описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17). З огляду на викладене, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення нею оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в діях складу правопорушення, за яке її притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. З огляду на вищевказане, суд приходить висновку, що вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не підтверджується належними і допустимим доказами, що виключає притягнення її до адміністративної відповідальності. У силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5377638 від 09.05.2022 року слід скасувати, а провадження у справі закрити. На підставі наведеного,

Результат розгляду: granted