Рішення адміністративного суду від 2022-03-25 00:00:00+02

16 червня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до в/ч [NUMBER] , в якому просив: 1) визнати протиправними дії військової частини щодо: - відмови позивачу у здійсненні перерахунку грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.11.2020 року у відповідності до вимог відновленої початкової редакції п. 4 Постанови №704, ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням решти положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - відмови позивачу здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги при звільнені у відповідності до вимог відновленої початкової редакції п. 4 Постанови №704, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011 XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; 2) зобов`язати військову частину: - здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 року по 03.1.2020 року (враховуючи грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік та матеріальну допомогу за 2020 рік), у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХП "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням решти положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі№826/6453/18, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - виплатити позивачу різницю між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.11.2020 року (враховуючи грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік та матеріальну допомогу за 2020 рік) у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704, статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з врахуванням решти положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатний осіб" встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - здійснити перерахунок виплат здійснених позивачу при звільненні, на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.11.2021 №211, у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - виплатити позивачу різницю між перерахованими та фактично виплаченими виплатами позивачу при звільнені, на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.11.2021 №211, у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти; - видати позивачу довідку "Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії" за період 01.03.2018 по 03.11.2020 року, з урахуванням перерахованого грошового забезпечення за період 29.01.2020 по 03.11.2020 року; - видати позивачу грошовий атестат з урахуванням всіх зазначених змін у грошовому забезпечені та проведенням перерахованих виплат. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено повністю. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. На думку апелянта суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача про то, що з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли правові зобов`язання щодо визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками. Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом командира в/ч [NUMBER] (по стройовій частині) від 03.11.2020 №211 капітана 2 рангу [PERSON] звільнено з військової служби у запас, що підтверджується витягом з наказу Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 06.10.2020 №269. 21 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до в/ч [NUMBER] з заявою, в якій просив здійснити йому: - перерахунок грошового забезпечення (включаючи всі складові грошового забезпечення) з 29.01.2020 по 03.11.2020, у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, а саме: з 29.01.2020 року: посадовий оклад в розмірі 7750,00 грн. та оклад за військовим званням в розмірі 1890,00 грн.; - перерахунок виплат здійснених при звільнені, на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.11.2021 №211, у відповідності до вимог відновленої початкової редакції пункту 4 Постанови №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та вимог постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, а саме: з 29.01.2020 року: посадовий оклад в розмірі 7750,00 грн. та оклад за військовим званням в розмірі 1890,00 грн.; - виплату різниці між перерахованим та фактично виплаченим розміром грошового забезпечення з 29.01.2020 по 03.11.2020; - виплату різниці між перерахованими та фактично виплаченими виплатами при звільнені, на підставі наказу командира військової частини [NUMBER] від 03.11.2020 №211; - видачу довідки "Про розміри щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії " за період 01.11.2018 по 01.10.2020 року, з урахуванням перерахованого грошового забезпечення за період 29.01.2020 по 03.11.2020 року; - видачу грошового атестату з урахуванням всіх зазначених змін у грошовому забезпечені та проведенням перерахованих виплат. Листом Фінансово-економічного управління в/ч [NUMBER] від 26.04.2021 року за №154/181/1-382 заявника повідомлено про відсутність підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби. Вважаючи таку відмову протиправною [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог [PERSON] суд першої інстанції вважав, що підстав для здійснення перерахунку позивачу грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 03.08.2020 року, перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2021 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, у відповідача не було, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 1 березня 2018 року. Зазначеною постановою затверджені, зокрема, тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції на 01.03.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Така редакція Постанови №704 діяла до 24 лютого 2018 року, оскільки пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". Отже, на момент набрання чинності Постановою №704 (01.03.2018 року) пункт 4 зазначеної постанови викладений у редакції згідно з пунктом 6 Постанови №103, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". Разом з тим, після прийняття 29 січня 2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом рішення у справі №826/6453/18 відновилась існуюча до 24 лютого 2018 року редакція пункту 4 Постанови №704 про те, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14. Аналізуючи дану норму, колегія суддів дійшла висновку, в неї визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року. Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року №294-ІХ (зі змінами та доповненнями), установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн. При цьому, мінімальна заробітна плата з 1 січня 2020 року становила 4723,00 грн. Отже, при визначенні розміру посадового окладу з урахуванням тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 в якості розрахункової величини застосовується мінімальна заробітна плата, оскільки 50% її розміру (2361,50 грн.) перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у 2020 році (2102,00 грн.). Таким чином, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів. 6 грудня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який набрав чинності з 1 січня 2017 року. При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України , який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Норми пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були чинними як на дату прийняття Постанови №704, так є чинними і станом на 29.01.2020, неконституційними не визнавалися. У той же час Постанова №704 є підзаконним нормативно-правовим актом і відрізняється від закону тим, що останній приймається вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України. Відтак, вказаний пункт Постанови №704 в частині, яка суперечить нормам розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", не підлягає застосуванню. За такого правового регулювання не можна вважати обґрунтованою правову позицію апелянта/позивача, що у нього з 1 лютого 2020 року виникло право на визначення розміру посадового окладу, окладу за військовими (спеціальними) званням для обчислення розміру перерахованої пенсії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14. Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі №480/5496/20, від 4 листопада 2021 року у справі №460/7603/20, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Отже, доводи апелянта/позивача про те, що скасування в судовому порядку пункту 6 Постанови №103 впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу, є помилковими. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновків, що вони не містять належних, переконливих доводів та аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у задоволення позовних вимог, чи давали підстави вважати інакше. Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied