Рішення адміністративного суду від 2024-04-17 00:00:00+03

Керівник Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просить: -визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області; -зобов`язати Чернігівську обласну раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури [PERSON]. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В апеляційній скарзі апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до паспорта пам`ятки архітектури національного значення, об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області перебуває у комунальній власності Чернігівської обласної ради. Рішенням двадцять третьої сесії сьомого скликання Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VII об`єкт культурної спадщини національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області включений до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (а.с. 46-49). 27.04.2023 Козелецька окружна прокуратура надіслала на адресу Чернігівської обласної ради запит, в якому просила надати інформацію про те, чи укладено охоронний договір на вказану пам`ятку, якщо ні то вказати причини та які заходи вживалися для укладення. В листі від 05.05.2023 Управління комунального майна Чернігівської обласної ради зазначило, що пам`ятка архітектури національного значення «Юр`єва божниця» включена до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та перебуває на балансі Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації. За інформацією балансоутримувача об`єкт культурної спадщини перебуває у користуванні Остерської міської ради, охоронний договір не укладено. Також 27.04.2023 Козелецька окружна прокуратура надіслала на адресу Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації запит, в якому просила надати інформацію про те, чи передано у користування Остерської міській раді пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця». Листом від 03.05.2023 № 02.1-09/561 Управління містобудування та архітектури повідомило, що об`єкт «Юр`єва божниця» - пам`ятка архітектури національного значення, охоронний номер 849, датується ХІІ століттям, розташована за адресою: м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, взята на облік постановою РМ УРСР від 24.08.1963 №970. Вказана пам`ятка архітектури є комунальною власністю Чернігівської обласної ради, перебуває на балансі Управління згідно з розпорядженням Чернігівської облдержадміністрації 22.04.1997 №231 (а.с. 21). Також в листі від 17.05.2023 Управління містобудування та архітектури Чернігівської обласної державної адміністрації вказало станом на 17.05.2023 в Управлінні відсутня інформація щодо передачі у користування Остерської міської ради пам`ятки архітектури національного значення «Юр`єва божниця». В свою чергу Остерська міська рада на запит прокуратури у листі від 18.05.2023 повідомила, що пам`ятка архітектури національного значення «Юр`єва божниця» у користування Остерській міській раді не передавалась, адреса пам`ятці архітектури не присвоювалась. 26.05.2023 Козелецька окружна прокуратура надіслала на адресу Чернігівської обласної ради запит у якому просила надати інформацію про причини не здійснення державної реєстрації права власності на спірну пам`ятку, які заходи вжито щодо державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт. В листі від 21.06.2023 Управління комунального майна Чернігівської обласної ради зокрема зазначило, що пам`ятка архітектури національного значення «Юр`єва божниця» включена до Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Управлінням проводиться реєстраційна робота для подальшого внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно пам`яток архітектури (зокрема пам`ятки архітектури національного значення «Юр`єва божниця»). На деякі пам`ятки вже замовлені технічні паспорти. У свою чергу Комунальне підприємство «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради на запит Козелецької окружної прокуратури від 07.07.2023 в листі від 10.07.2023 повідомило, що первинна інвентаризація культових споруд, які є пам`ятниками архітектури не проводилась та право власності на об`єкт «Юр`єва божниця», розташованого за адресою: м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, не зареєстровано (а.с. 51). Керівник Козелецької окружної прокуратури, вважаючи, що Чернігівська обласна рада зобов`язана вчинити відповідні дії щодо оформлення права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, звернувся до суду з даним позовом. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, згідно зі ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Згідно норм Закону №1697-VII прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад. При вирішенні справи суд бере до уваги, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даному випадку невчинення Чернігівською обласною радою відповідних функцій у спірних правовідносинах, є підставою для звернення прокуратури до суду. Згідно ч.1 статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ч.3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"). Згідно ч.5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. У силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що органом, уповноваженим управляти комунальним майном територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Чернігівська обласна рада. Слід зазначити, що правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України "Про охорону культурної спадщини". Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини" об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність; пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Згідно ч.1,2 статті 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (далі - Закон) № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі. Отже, речові права на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області підлягають державній реєстрації відповідно до закону. У матеріалах справи відсутні докази оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на вказану пам`ятку архітектури національного значення, чим допущено протиправну бездіяльність. Відповідно до п. 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності). Колегія суддів зазначає, що Чернігівська обласна рада згідно вказаних норм є органом, уповноваженим здійснювати управління комунальним майном, а тому саме на неї покладено обов`язок по вжиттю заходів, спрямованих на оформлення та державну реєстрацію права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області. Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів вважає, що Чернігівська обласна рада зобов`язана вжити заходів для оформлення правовстановлюючих документів на вказану пам`ятку архітектури, оскільки внаслідок не вчинення необхідних дій для оформлення таких документів, зазначене призводить до порушень самих інтересів держави, що у свою чергу покладає па прокурора обов`язок на звернення до суду для їх захисту. В даному випадку позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області та зобов`язання Чернігівську обласну раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та права власності на пам`ятку архітектури національного значення «Юр`єва божниця» (охоронний № 849), балансовою вартістю 8481200 грн, що знаходиться в м. Остер Чернігівського району Чернігівської області. Суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні судового рішення. Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: granted