Рішення адміністративного суду від 2022-11-08 00:00:00+02

У червні 2022 року [PERSON] звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, в якому позивач просила суд: - визнати протиправним та скасувати підпункт 9 пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення суду про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель орієнтовною площею 2,0000 га, яка розташована на території Куяльницької сільської ради, Подільського району, Одеської області, \~\~наступним громадянам: [PERSON] ; - зобов`язати Куяльницьку сільську раду Подільського району Одеської області повторно розглянути клопотання [PERSON] в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га. у власність для ведення особистого селянського господарства у відповідності із пунктом «б» частини 1 статті 121 ЗК України (далі - Дозвіл), за рахунок сформованих земельних ділянок комунальної власності Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, або за рахунок несформованих земельних ділянок, що передані у власність Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, викладених у клопотанні від 18.12.2020. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову [PERSON] в повному обсязі. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, [PERSON] звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що при розгляді справи суд не повно з 'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким \~Ухвалити нове судове рішення, в якому визнати протиправним та скасувати підпункт 9 пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII, а також стягнути на користь апелянта судові витрати. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення не було достатньої кількості депутатів та, відповідно, кворуму 2/3 режиму голосування, оскільки 24.02.2022 на 16 черговій сесії Куяльницької сільської ради VIII скликання зареєстровано п`ятнадцять депутатів та сільський голова, а тому воно є протиправним та має бути скасованим, що не було враховано судом першої інстанції. При цьому, апелянт вказує, що визнання протиправним та скасування підпункту 9 пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII в рамках розгляду даної справи тягне за собою правові наслідків для позивача, оскільки відновлює його порушене право та встановлює факт, після якого відповідач повинен буде в законний спосіб ще раз розглянути рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року по справі № 420/16175/21. Крім того, апелянт вказує, що ним були понесені витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5500,00 грн. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.03.2021 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак п. 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1266-VIII від 22.04.2021 року позивачу відмовлено у наданні відповідного дозволу. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 420/9892/21 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 22.04.2021 № 1266-VІІІ, яке прийняте за результатами звернення позивача із заявою від 15.03.2021 року, а також зобов`язано відповідача повторно розглянути вказану заяву, однак пунктом 1.5 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №2499-VІІ від 30.08.2021 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №420/16175/21 визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 30.08.2021 № 2499-VІІІ, яке прийняте за результатами повторного розгляду заяви позивача від 15.03.2021 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі № 420/9892/21, а також зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву від 15.03.2021. Рішенням Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII, прийнятим на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №420/16175/21, позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Вважаючи вказане рішення позивача протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом. Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить одночасно і надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки, і надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки щодо сформованих земельних ділянок із визначеного переліку, яким вже присвоєний кадастровий номер, що протирічить встановленій законом процедурі, оскільки відведення таких земельних ділянок відбувається на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. Окрім того, за висновками суду першої інстанції, позивач обрав неправильний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки по зверненню позивача від 18.12.2020 вже є рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2021 по справі № 420/4024/21, при цьому самостійне визнання протиправним та скасування підпункту 9 пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VII не тягне за собою правових наслідків для позивача. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом\~ \~б\~ \~ч.1\~ \~ст.81 Земельного кодексу України\~ \~визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Згідно п.\~ \~б\~ \~ч.1\~ \~ст.121 Земельного кодексу України\~ \~громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара. Згідно з частиною першою\~ \~статті 122 Земельного кодексу України\~ \~сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений\~ \~ст. 118 Земельного кодексу України. Відповідно до п. 6, 7, 8\~ \~ст. 118 Земельного кодексу України\~ \~громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~статтею 122 цього Кодексу\~ \~розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~ \~статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому\~ \~статтею 186 -1 цього Кодексу. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень\~ \~ст. 118 Земельного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена зокрема в постановах Верховного Суду від 27.02.2018 по справі №545/808/17, від 24.04.2018 по справі №814/1961/17, від 02.02.2021 по справі №420/3294/19. З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2022 року відбулась 16 чергова сесія Куяльницької сільської ради VIII скликання, на якій зареєстровано п`ятнадцять депутатів та сільський голова. Згідно з частиною першою статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон №280/97-ВР), сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Приписами частини дванадцятої статті 46 Закону №280/97-ВР закріплено, що сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради. Згідно з частиною другою статті 59 Закону №280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради. Таким чином, оскільки рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII стосувалось безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність, а кількість зареєстрованих на сесії депутатів складала менше двох третин від загального складу Куяльницької сільської ради, що вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем у відзиві на адміністративний позов, оскаржуване рішення, у частині, що стосувалась позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, що помилково не було враховано судом першої інстанції. У цьому контексті колегія суддів критично оцінює доводи відповідача, що саме у зв`язку із відсутністю кворуму 2/3 депутатів позивачу було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки по-перше, вказані обставини не є підставою для відмови згідно вимог ст. 118 Земельного кодексу України, а по-друге, з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем було не тільки відмовлено у наданні дозволів, а й у окремих випадках надано такі дозволи (а.с. 12 з.б.) Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Всупереч вищевикладеному, оспорюване позивачем рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII у відповідній частині взагалі не містить жодних мотивів для його прийняття, зокрема і визначеної законодавством підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою. Згідно вимог ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Апеляційний суд вважає, що у відносинах з позивачем відповідач діяв не послідовно та у спосіб, що не передбачений чинним законодавством, без дотримання власних процедур, що призвело до юридичної невизначеності позивача в питанні отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як в процесі формування нової земельної ділянки, так і в процесі об`єднання існуючих земельних ділянок, а тому доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування оскаржуваного рішення відповідача у відповідній частині. Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України). Враховуючи викладене, оскільки в апеляційній скарзі оскаржується рішення суду першої інстанції виключно в частині відмови у визнанні протиправним та скасувати підпункт 9 пункту 1 рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 № 4144-VIII, а також враховуючи, що згідно вимог п.п. 5 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України, під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється, суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки висновкам суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача. Відповідно до статті 322 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції складається зокрема з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України, \~при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Так, як встановлено судом, під час подання адміністративного позову до суду першої інстанції сплаті підлягав судовий збір у сумі 992,40 грн., який було сплачено згідно квитанції №0.0.2587433402.1 від 23.06.2022 року. За подання апеляційної скарги \~сплаті підлягав судовий збір у сумі 1488,60 грн., який було сплачено згідно квитанції №1513210002 від 19.08.2022 року. Таким чином, з урахуванням задоволення позовної вимоги немайнового характеру, розмір судових витрат у вигляді судового збору, що підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі складає 2481,00 грн. Відносно доводів апелянта в частині стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч.7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що між адвокатом Опалько О.М. та Чорною К.А. 10.02.201 року було украдено Договір про надання професійної правничої допомоги, за змістом якого адвокат надає замовнику консультаційні та юридичні послуги, а також представляє інтереси замовника у судах та інших державних органах. \~Розмір гонорару адвоката та порядок його сплати у суді першої інстанції визначений п.3.1 Договору та складає 50% прожиткового мінімуму на одну особу за одну годину роботи адвоката на час розрахунку. Актом виконаних робіт від 20.06.2022 року про надання правничої (правової) допомоги відповідно до Договору від 10.02.2021 року, встановлено що адвокатом надано позивачу наступні види правничої допомоги: - надання заявнику роз`яснення та консультації стосовно рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №420/16175/21 1 година 1500 грн., - надання заявнику роз`яснення та консультації стосовно рішення Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 24.02.2022 року 1 година 1000 грн., - збір доказів, підготовка позову до Одеського окружного адміністративного суду - 2 години 1500 грн.; - додаткова консультація замовника, складення акту виконаних робіт, заяви про відшкодування судових витрат, надання роз`яснення щодо подальших дій, підготовка та подання відповіді на відзив. Водночас, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: partial