Рішення адміністративного суду від 2024-07-10 00:00:00+03

[PERSON] звернувся з позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, у якому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо відмови [PERSON] у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області оновленої довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 із розрахунком посадового окладу, окладу за військовим званням та всіх інших видів грошового забезпечення, які обчислюються з урахуванням розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.01.2023; - зобов`язати Головне управління Служби безпеки в Черкаській області видати [PERSON] та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 обчисленого із застосуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку основного розміру пенсії [PERSON] . Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю. Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати вказане рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 580/12542/23 про розподіл судових витрат, сплачених позивачем у цій справі, оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено розподіл судових витрат щодо сплати судового збору. Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно з ч. 5 ст. 145 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд зазначає, що відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Частиною 3 ст. 252 КАС України зокрема передбачено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду першої інстанції сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №12 від 27 грудня 2023 року. Також позивачем при зверненні до суду апеляційної інстанції сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги - 1609,95 грн. згідно квитанції № 4974-8072-8737-9412 від 26 березня 2024 року. З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що стягнення сплаченого [PERSON] судового збору в розмірі 1073,60 грн., за подачу позовної заяви та судового збору в розмірі 1609,95 грн. за подачу апеляційної скарги, має відшкодовуватися за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Черкаській області. Отже, з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у цій справі у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України в Черкаській області на користь [PERSON] у розмірі 2683,55 грн. Враховуючи, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, сплачених позивачем у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови.

Результат розгляду: granted