Рішення адміністративного суду від 2023-06-19 00:00:00+03

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачується військовослужбовцям відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", до складу місячного грошового забезпечення, право на отримання якого позивач мав на день підписання наказу про надання допомоги на оздоровлення і з якого було нараховано допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, шомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі грошового забезпечення, шо передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", з урахуванням раніше виплачених сум; - визнати протиправними дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачується військовослужбовцям відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", до складу місячного грошового забезпечення, право на отримання якого позивач мав на день підписання наказу про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і з якого було нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі грошового забезпечення, що передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позову зазначив, що проходив військову службу, звільнений наказом 16.07.2021 № 46 о/с в запас без права носіння військової форми одягу відповідно до ст. 26 ч. 5 п. 2 згідно з підпунктом "б" (за станом здоров`я) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виключений зі списку особового складу та всіх видів забезпечення наказом командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 22.07.2021 № 145 по стройовій частині. 21.01.2022 позивач отримав довідку про розмір грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 22.07.2021, відповідно до якої у жовтні 2017 року отримав допомогу на оздоровлення та у серпні 2017 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, до складу якої, відповідач не включив щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 3805,13 грн. За період з 23.12.2015 по 31.12.2016 відповідач не надав інформації про грошове забезпечення. Позивач вважає, що і за цей період відповідач протиправно не включив до складу допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань щомісячну додаткову грошову винагороду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (ЄДРПОУ [NUMBER] ) щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачується військовослужбовцям відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", до складу місячного грошового забезпечення, право на отримання якого [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) мав на день підписання наказу про надання допомоги на оздоровлення і з якого було нараховано допомогу на оздоровлення за 2015,2016, 2017 роки. Зобов`язано військову частину [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити [PERSON] допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі грошового забезпечення, шо передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби. Національної гвардії. Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (ЄДРПОУ [NUMBER] ) щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачується військовослужбовцям відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби. Національної гвардії. Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", до складу місячного грошового забезпечення, право на отримання якого [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), мав на день підписання наказу про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань і з якого було нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки. Зобов`язано військову частину [NUMBER] Національної гвардії України нарахувати та виплатити [PERSON] матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі грошового забезпечення, що передбачена Постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", з урахуванням раніше виплачених сум. Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Обґрунтування апеляційної скарги . Винагорода, передбачена постановою № 889, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини, або вищого командира, залежно від настання спеціальних обставин, її розмір не є фіксованим, тому вона не включається до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні. Таким чином, винагорода, встановлена постановою № 889 не входить до структури і складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого нараховується і виплачується матеріальна допомога при вирішенні соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення. При цьому застосуванню до спірних правовідносин підлягає наказ МВС України 04.07.2014 № 638 "Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам" та Інструкція № 72, що діяли на момент виникнення спірних відносин. Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження. Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне. Фактичні обставини справи. [PERSON] [INFO] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ), є громадянином України, про що свідчить паспорт [NUMBER] . Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 18 травня 2015 року є учаснико бойових дій. Згідно довідки від 18.01.2022 № 543 [PERSON] перебував на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] з 23.12.2014 по 22.07.2021. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] Національної гвардії України (по стройовій частині) від 22.07.2021 № 145 майстра-сержанта [PERSON] звільненого відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом начальника Східного територіального управління від 16.07.2021 № 46 о/с в запас за станом здоров`я без права носіння військової форми одягу, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення № 0153 від 18.01.2022, виданою Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України, у період з лютого по грудень 2017 року позивач отримував щомісячну грошову винагороду. Відповідно до вказаної довідки позивач у жовтні 2017 року отримав допомогу на оздоровлення у сумі 6341,88 грн та у серпні 2017 року матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 5941,88 грн, до складу якої відповідач не включив щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 3805,13 грн. Вказані види допомоги позивачу розраховані з місячного грошового забезпечення, до якого включено: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за виконання особливо важливих завдань, надбавку за роботу з особовим складом та премію. Доказів щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до складу місячного грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016 роки, суду не надано. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, так як має щомісячних характер. Оцінка суду. Згідно с частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В частині другій статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" наведений перелік складових грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Згідно з пунктом четвертим статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова № 1294) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Згідно з пунктом 2 постанови № 1294 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи). Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.07.2014 № 638 було затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам» (діяла з 12.08.2014 та втратила чинність 02.05.2018 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200, яка визначала порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - Інструкція № 638). Пунктом 1.2 Інструкції № 638 було визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до пункту 22.1 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини може надаватися в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення. Розмір матеріального допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість чи неможливість проведення виплати. (…) На підставі пункту 22.2 Інструкції № 638 матеріальна допомога надається на підставі рапорту у кожному конкретному випадку. Рішення комісії оформляється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців, наявними підтверджувальними документами, передається до фінансового органу для виплати матеріальної допомоги. Відповідно до пункту 22.11 Інструкції № 638 матеріальна допомога за минулий рік у поточному році не виплачується. Згідно пункту 23.1 Інструкції № 638 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік допомога на здоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Допомога на оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу командира військової частини (…) Як визначено пунктом 23.4 Інструкції № 638 розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород, які мають постійний характер). На які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Таким чином, враховуючи, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення надаються військовослужбовцю один раз на рік, тому вказані матеріальні допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення. 22.09.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил України, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби надзвичайних ситуацій» (далі - постанова № 889), яка втратила чинність 01.03.2018. Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 1 постанови № 889 (з подальшими змінами) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 4) військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; Пунктом 2 постанови № 889 було визначено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.01.2015 № 72 було затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за № 108/26553 (діяла з 06.02.2015 та втратила чинність 16.10.2018 згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України № 742 від 11.09.2018) (далі - Інструкція № 72) Згідно пункту 3 Інструкції № 72 до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений). Відповідно до пункту 9 Інструкції № 72 винагорода виплачується військовослужбовцям за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників). Тобто, винагорода виплачувалася як окремий платіж разом (одночасно) з грошовим забезпеченням та лише за наявності наказу командира (начальника) військової частини. На підставі пункту 11 Інструкції № 72 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Позивач вважає, що щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою КМУ № 889, необхідно включити до складу місячного грошового забезпечення при обчисленні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення в 2015, 2016, 2017 роках, з тих підстав, що він отримував додаткову винагороду за постановою № 889 щомісячно. Як свідчать матеріали справи в 2017 році позивач з лютого по грудень отримував щомісячну грошову винагороду за постановою № 889 у розмірі 3805,13 грн. В 2017 році позивач у серпні 2017 року отримав матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у сумі 5941,88 грн, у жовтні 2017 року - допомогу на оздоровлення у сумі 6341,88 грн. При розрахунку цих допомог відповідачем не враховувалася додаткова грошова допомогу, що ним не заперечується. В матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані, докази отримання позивачем протягом 2015, 2016 років допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги за вирішення соціально-побутових питань, виплати додаткової грошової винагороди, а також докази врахування/неврахування відповідачем при виплаті цих допомог додаткової грошової винагороди. Щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 889, до складу місячного грошового забезпечення при обчисленні розміру допомоги на оздоровлення в 2017 році, - суд зазначає наступне. Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення (пункт 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"). Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як розрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Зміст Постанови № 889 свідчить, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер. При цьому матеріали справи свідчать, що позивач в 2017 році отримував додаткову грошову винагороду щомісячно під час проходження служби і вона входила до складу його щомісячного грошового забезпечення. Таким чином, є протиправними дії відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої постановою № 889, до складу місячного грошового забезпечення для нарахування допомоги на оздоровлення за 2017 рік, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення за 2017 рік, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, шомісячну додаткову грошову винагороду, визначену постановою № 889. Суд не приймає посилання апелянта на необхідність застосування до спірних правовідносин Наказу МВС України № 638 та Інструкції № 72, оскільки встановлення підзаконним нормативно правовим актом порядку та умов виплати щомісячної додаткової грошової винагороди не може звужувати чи заперечувати права на отримання такої винагороди, встановленого актом вищої юридичної сили. Отже, виключивши піднормативним актом - Інструкцією № 72 щомісячну додаткову грошову винагороду зі складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат Міністерство внутрішніх справ України вийшло за межі наданого предмету регулювання порядку виплати такої винагороди. Крім того, ієрархічні колізії нормативно-правових актів долаються шляхом застосування норми, яка закріплена в нормативно-правовому акті, що має вищу юридичну силу. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 20 січня 2022 року у справі № 520/15971/2020. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення за 2015-2016 роки, включивши до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, шомісячну додаткову грошову винагороду, визначену постановою № 889, то вони не підлягають задоволенню, оскільки суду не надано доказів нарахування цієї допомоги відповідачем без включення до складу грошового забезпечення, з якого нараховується допомога на оздоровлення, шомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної постановою №889, а також не надано доказів щомісячного отримання позивачем протягом 2015-2016 років додаткової грошової винагороди. Щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 889, до складу місячного грошового забезпечення при обчисленні розміру матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2015-2017 роках суд зазначає наступне. Для отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань необхідне волевиявлення військовослужбовця в вигляді заяви на її отримання, тоді як матеріали справи не містять, як доказів отримання позивачем вказаної допомоги в 2015-2016 роках, так і доказів її виплати в цей період. Щодо включення щомісячної додаткової грошової винагороди при обчисленні розміру матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2017 році, суд звертає увагу, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань законодавчо не встановлений в конкретній сумі, не носить обов`язковості виплати, визначається відповідачем в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, і має лише граничну межу - не повинен перевищувати місячне грошове забезпечення. Зазначене свідчить про відсутність законних підстав для включення щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 889, до складу місячного грошового забезпечення при обчисленні розміру матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань в 2017 році, що обумовлює відсутність підстав для задоволення в цій частині позовних вимог. Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди, визначеної постановою №889, до складу місячного грошового забезпечення для нарахування допомоги на оздоровлення за 2015,2016 роки та для нарахування матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки; зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу допомогу на оздоровлення за 2015, 2016 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки з включенням до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди за постановою № 889, - з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: partial