Рішення адміністративного суду від 2022-10-20 00:00:00+03

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа - Відділ освіти, молоді, фізичної культури і спорту Макарівської селищної ради, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Макарівської селищної ради (засновника) в частині невиконання вимог статтей 122-123 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади» щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Чапаєвська, 14, с. Людвинівка, Київська область; - зобов`язати Макарівську селищну раду (засновника) вжити заходів до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Людвинівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту с. Людвинівка, вул. Чапаєвська, 14. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час здійснення навчального процесу в навчальних закладах Макарівська селищна рада не вживає достатніх заходів для усунення порушень законодавства під час здійснення освітньої діяльності. Так, Людвинський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради користується земельною ділянкою, площею 0,45 га, яка знаходиться у комунальній власності, в подальшому, Макарівською селищною ради, при цьому така земельна ділянка має перебувати на праві постійного користування. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2022 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Макарівської селищної ради (засновника) в частині невиконання вимог ст. 122-123 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади» щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Чапаєвська, 14, с. Людвинівка, Київська область. Зобов`язано Макарівську селищну раду (засновника) вжити заходів до оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Людвинівського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» Макарівської селищної ради Київської області в межах населеного пункту с. Людвинівка, вул. Чапаєвська, 14. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у даному випадку у прокуратури відсутні повноваження щодо звернення до суду з даним позовом. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що відсутній факт бездіяльності Макарівської селищної ради щодо невиконання вимог ст. 122-123 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №802-р «Про здійснення протягом 2012 і 2013 років заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади». У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що на даний час правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться Людвинівський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» Макарівської селищної ради Київської області не оформлено, що свідчить про наявність підстав для звернення до суду з даним позовом. У даному випадку, рішення суду першої інстанції повністю спростовує доводи, викладені у апеляційній скарзі. Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до листа Макарівської селищної ради від 23.07.2021 на території Макарівської селищної ради Бучанського району знаходиться дошкільний навчальний заклад: Людвинський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка». Приміщення дошкільного навчального закладу знаходиться за адресою: Київська область, с.Людвинівка, вул. Чапаєвська, 14. За даними Макарівської селищної ради дошкільний навчальний заклад користується земельною ділянкою площею 0,3000 га, яка знаходиться у комунальній власності Макарівської селищної ради Бучанського району. При цьому, згідно Статуту Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Бучанського району Київської області, затвердженого рішенням сесії Макарівської селищної ради від 29.01.2021 засновником дошкільного закладу є Макарівська селищна рада Бучанського району. Разом з тим, відповідно до листа голови Макарівської селищної ради №1850 від 17.09.2021 за дитячим садком в с. Людвинівка обліковується земельна ділянка площею 0,3000 га на території Макарівської селищної ради, проте, окремо рішення щодо відведення земельної ділянки Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівською селищною радою не приймалось. Листом директор Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради №5 від 10.09.2021 повідомив, що Людвинський заклад дошкільної освіти щодо оформлення права постійного користування земельною ділянкою під навчальним закладом, що знаходиться за адресою: вул. Чапаєвська,14, с. Людвинівка, Київська область до органу місцевого самоврядування не звертався. З огляду на бездіяльність відповідача, яка виразилась у не оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, що може призвести до негативних наслідків, останній звернувся до суду. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки матеріали справи не містять та судом не встановлено обставин прийняття рішення Макарівською селищною радою щодо оформлення правовстановлюючої документації або доказів реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Людвинським закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка», тому наявні підстави для задоволення позовних вимог. Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог частини першої статті 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством. Статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. У силу вимог статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права. Від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснюють органи місцевого самоврядування. За правилами частини третьої статті 66 Закону України «Про освіту» сільські ради відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та початкової освіти; здійснюють інші повноваження у сфері освіти, передбачені законом. Відповідно до статті 25 Закону України «Про освіту» права і обов`язки засновника щодо управління закладом освіти визначаються цим Законом та іншими законами України, установчими документами закладу освіти. Засновник закладу освіти або уповноважена ним особа: здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю закладу освіти. Засновник закладу освіти зобов`язаний: забезпечити утримання та розвиток матеріально- технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов; у разі реорганізації чи ліквідації закладу освіти забезпечити здобувачам освіти можливість продовжити навчання на відповідному рівні освіти; забезпечити відповідно до законодавства створення в закладі освіти безперешкодного середовища для учасників освітнього процесу, зокрема для осіб з особливими освітніми потребами. Згідно зі статтею 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння та користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній та комунальній власності без встановлення строку. Відтак, з аналізу вищевикладених норм вбачається, що земельна ділянка, якою користується Людвинський заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради має перебувати у засновника на праві постійного користування. Так, у відповідності до вимог статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з частини другої статті 80 Закону України «Про освіту» порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України. За правилами статтей 124, 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до вимог цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під навчальним закладом, колегія суддів дійшла висновку, що вказані порушення свідчать про допущену бездіяльність з боку власника Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради Макарвської селищної ради Бучанського району Київської області. Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. У силу вимог статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження щодо управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення. Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачені повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, а саме: власні - 1) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; та делеговані - 1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, 8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; 9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; 10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою. Приписами п. 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Відповідно до статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради, передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для усіх потреб. З огляду на вказане, наявний обов`язок Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області як засновника Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради вжити заходів щодо розробки та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування та відповідно надання її в постійне користування зазначеному закладу освіти. Однак, у порушення вказаних вище норм законодавства України, правовстановлюючі документи на земельну ділянку під Людвинським закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради не оформлені. Станом на день розгляду справи в суді правовстановлюючі документи на земельну ділянку під зазначеним навчальним закладом не оформлено. Посилання апелянта на те, що рішенням Макарівської селищної ради від 07.12.2021 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування в межах Макарівської селищної ради Київської області Людвинському закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно статуту Людвинського закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка» Макарівської селищної ради Бучанського району Київської області засновником є відповідач, проте дії направлені на оформлення правовстановлюючих документів на відповідну земельну ділянку під навчальним закладом відповідачем вчинено ще у 2021 році, що підтверджується і самим рішенням від 07.12.2021 Макарівської селищної ради, проте правовстановлюючі документи на земельну ділянку не оформлено, як і не проведено державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою. Ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано доказів щодо прийняття рішення Макарівською селищною радою щодо оформлення правовстановлюючої документації або доказів реєстрації права постійного користування земельною ділянкою за Людвинським закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) «Берізка». Крім того, укладення договору відповідачем про виготовлення технічної документації є початковим етапом з оформлення документації, що не може вважатися судом належним доказом виконання відповідачем покладених на нього законодавством зобовязань. Таким чином, на підставі вищевикладеного, вбачається протиправна бездіяльність відповідача щодо невиконання покладених на нього повноважень щодо надання земельних ділянок у користування, контролю за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, внаслідок не вчинення необхідних дій для оформлення права постійного користування земельною ділянкою, на якій знаходиться дошкільний навчальний заклад, що призводить до порушень самих інтересів держави, що у свою чергу покладає па прокурора обов`язок на звернення до суду для їх захисту. Твердження апелянта про відсутність повноважень у прокуратури на звернення до суду з даним позовом, колегія суддів не приймає до уваги, з огляду на наступне. Так, згідно зі ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. У силу вимог пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надані повноваження органу виконавчої влади. При вирішенні справи суд бере до уваги, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Відтак, невчинення уповноваженим органом - Макарівською селищною радою Бучанського району Київської області відповідних функцій у спірних правовідносинах, є підставою в даному випадку для звернення прокуратури до суду. З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі. Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні. За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи. Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied