Рішення адміністративного суду від 2023-01-17 00:00:00+02

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Київській області), в якому просила? - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0129050713 про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2021 року №0129060713 про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128980713 про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128970713 про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128960713 про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 1020,00 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128920713 про застосування адміністративного штрафу та/або іншої санкції у розмірі 340,00 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0129030713 про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн; - визнати протиправним та скасувати рішення від 24 червня 2019 року №0129020713 про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн; - визнати протиправним та скасувати рішення від 24 червня 2021 року №0129000713 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 170 грн; - визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу від 24 червня 2021 року №Ф-12901/10-36-07-13/ [NUMBER] про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року даний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0129050713 про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 675 296,16 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26 червня 2021 року №0129060713 про застосування штрафної санкції за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" у розмірі 17 126,01 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128980713 про визначення грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 2825,79 грн, у тому числі за основним платежем 2 568,90 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 256,89 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0128970713 про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 33 909,52 грн, у тому числі за основним платежем 30 826,83 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 3082,69 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2021 року №0129030713 про визначення грошового зобов`язання з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у сумі 9 419,30 грн, у тому числі за основним платежем 8 563, грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 856,30 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення від 24 червня 2019 року №0129020713 про застосування штрафних санкцій у зв`язку із не своєчасним не нарахуванням єдиного внеску у розмірі 5965,95 грн. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу від 24 червня 2021 року №Ф-12901/10-36-07-13/ [NUMBER] про сплату недоїмки із єдиного внеску на суму 25 861,31 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 липня 2022 року частково задоволено заяву [PERSON] . Стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, не погоджуючись з додатковим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити повністю. Постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року апеляційні скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року та на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 липня 2022 року - залишено без змін. 21 грудня 2022 року до суду надійшла заява від представника [PERSON] щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення у справі, в якій представник позивача просив витрати по сплаті адвокатських послуг покласти на відповідача та надав докази понесених витрат. Дослідивши подані позивачем документи, колегія суддів вважає, що є підстави для прийняття додаткової постанови. Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанов від 13 грудня 2022 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. При цьому, позивач до закінчення судових дебатів у справі зробив заяву про подання доказів понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Приписи ч. 3 статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому в силу положень ч. 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: granted