Рішення адміністративного суду від 2022-08-08 00:00:00+03

Позивач 08.12.2021 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року та поновити його на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління НП в Кіровоградській області; - визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Кіровоградській області №1724 від 19.11.2021 року про застосування до нього дисциплінарного стягнення; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення за листопад, грудень 2021 року та послідуючий період вимушеного прогулу; - стягнути з Головного управління поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України на його користь виплату за заподіяння йому незаконними рішеннями та іншими протиправними діями моральної шкоди в сумі 288000 гривень. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач наказом по особовому складу №449о/с від 13.10.2021 року незаконно в період відпустки та без згоди позивача призначив останнього на іншу посаду з фактичним переведенням в іншу місцевість, а саме переміщено з посади інспектора реагування патрульної поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 березня 2022 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ по особовому складу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року в частині призначення капітана поліції [PERSON] дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Кіровоградській області №1724 від 19.11.2021 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського відділення поліції №2 (с.м.т. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області». Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити грошове забезпечення за період з 19 жовтня 2021 року по 31 січня 2022 року. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Скаржник вказує, що наказ ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2021 року №449 о/с прийнятий відповідно до п.2 ч.1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» (для більш ефективної служби виходячи з інтересів служби) та позивач призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції № 2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області та звільнений з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Відповідно до наказу НП від 04.12.2015 року №142 посада дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, та посада інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області є рівнозначними, та переміщення відбулось в межах однієї юридичної особи. Однак, в період з 19.10.2021 року по 25.10.2021 року позивач не був на робочому місці та у відділенні поліції не з`являвся без поважних причин. У зв`язку із зазначеним, відповідач вважає, що наказ ГУНП в Кіровоградській області від 19.11.2021 року № 1724 про застосування дисциплінарного стягнення до позивача є законним. Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. Позивач - [PERSON] з 07.11.2015 року перебуває на службі в ГУНП в Кіровоградській області. Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2021 року №449 о/с відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, капітан поліції [PERSON] призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області та звільнений з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.8 т.1). Підставою вказаного наказу є висновок про переміщення начальника УПД ГУНП в Кіровоградській області та подання начальника УПД ГУНП в Кіровоградській області (а.с.19, 20 т.1). Зі змістом вказаного наказу позивач ознайомлений 19.10.2021 року. 25.10.2021 року на розгляд керівництва Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт начальника відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції Левченка К.В. про відсутність 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року на службі без поважних причин дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції [PERSON] .. Наказом Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.10.2021 року №319 за вищевказаним фактом призначено проведення службового розслідування. Відповідно до матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією зроблено висновок, що в діях [PERSON] вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату ГУ НП в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 року №530 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців ГУ та підпорядкованих підрозділів ГУНП», що виразилося у свідомому ігноруванні вимог службової дисципліни та невиході на службу без поважних причин 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року. Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 19.11.2021 року №1724 до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.66 т.1). Позивач, не погодившись із наказами ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2021 року №449 о/с та від 19.11.2021 року №1724, оскаржив такі накази до суду. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що спеціальний Закон №580 встановлює підстави переміщення, які зазначені у частині першої статті 65 цього закону та порядок переміщення, який визначає за чиєю ініціативою таке переміщення відбувається. Проте, Закон №580 не врегульовує випадки, коли переведення відбувається або в межах однієї місцевості або переведення до іншої місцевості, про що йдеться у статті 32 КЗпП України. Так, стаття 32 КЗпП України встановлює можливість переведення в іншу місцевість тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Посилаючись на правову позицію Верховного Суду в постановах від 17.10.2019 року у справі № 420/5192/18, від 11.08.2020 року у справі №620/2624/19, від 30.09.2020 року у справі №640/20160/18, суд першої інстанції про визнання неправомірним та скасування наказу від 13.10.2021 року № 449о/с в частині стосовно [PERSON] .. Крім того, суд визнав як наслідок неправомірності зазначеного вище наказу і неправомірність наказу відповідача №1724 від 19.11.2021 року про застосування дисциплінарного стягнення до позивача, та скасував його. Відмовляючи в задовленні вимоги про поновлення позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного ВП ГУ НП в Кіровоградській області, суд першої інстанції зазначив, що наказом від 31.01.2022 року №140 до [PERSON] застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а тому питання про поновлення позивача на роботі має бути предметом розгляду іншої адміністративної справи. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке. Як зазначалось вище, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року в частині призначення капітана поліції [PERSON] дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу по суті позовних вимог, судом першої інстанції не було з`ясовано питання додержання позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року. Так, відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відтак, на думку колегії суддів, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Апеляційний суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дотримання учасниками адміністративного судочинства правомірної поведінки та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами. При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись». Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19). Згідно тексту адміністративного позову з наказом ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року, яким [PERSON] призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області та звільнений з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, позивач ознайомлений 19.10.2021 року. Як зазначає позивач, він в цей же день 19.10.2021 року подав рапорт начальнику ГУ НП в Кіровоградській області про свою незгоду з вказаним наказом (а.с.2 т.1). Колегія суддів зазначає, що оскільки позивач проходив публічну службу та вимоги позову пов`язані із проходженням ним публічної служби, то в даних правовідносинах повинен бути застосований місячний строк звернення до суду. З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу відповідача лише 08.12.2021 року, тобто з пропуском місячного строку. Позивачем подавалась заява про поновлення строку звернення до суду, в обгрунтування якої зазначено, що у період з 19 жовтня по 24 листопада 2021 року в порядку досудового врегулювання спору він очікував результати розгляду звернення до відповідача про скасування протиправного наказу та поновлення на посаді (а.с.71-72 т.1). Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 року визнано поважними причини пропуску [PERSON] строку звернення до адміністративного суду, поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження у справі (а.с.81 т.1). При цьому, судом першої інстанціїї взагалі не мотивовано висновок про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення такого строку. Посилання позивача в клопотанні на те, що він у період з 19 жовтня по 24 листопада 2021 року в порядку досудового врегулювання спору він очікував результати розгляду звернення до відповідача про скасування протиправного наказу та поновлення на посаді, апеляційним судом до уваги не приймається з огляду на таке. Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Проте, Законом України «Про Національну поліцію» не передбачена ані можливість досудового порядку вирішення спору, ані визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору. Відповідно до положень частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. З огляду на викладене, судом першої інстанції передчасно було зроблено висновок про визнання поважними причин пропуску [PERSON] строку звернення до адміністративного суду. Судом апеляційної інстанції не встановлено поважних причин пропуску [PERSON] строку звернення до суду з даними позовними вимогами та матеріали справи не містять доказів поважності пропуску такого строку, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року в частині призначення капітана поліції [PERSON] дільничним офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Кіровоградській області апеляційний суд залишає без розгляду. Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. Отже, судом першої інстанції рішення в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому воно підлягає скасуванню із залишенням позовних вимог в цій частині без розгляду. Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області №1724 від 19.11.2021 року про застосування до [PERSON] дисциплінарного стягнення апеляційний суд зазначає наступне. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано Законом України «Про Національну поліцію» (далі по тексту - Закон №580), який набрав чинності 7 листопада 2015 року. У частині 1 статті 60 вказаного Закону №580 (в редакції на час спірних правовідносин) зазначено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. При цьому, колегія суддів вважає, що під «іншими нормативно-правовими актами» законодавець мав на увазі не будь-які нормативно-правові акти, а тільки ті, що регулюють відносини з питань проходження служби в поліції. Саме тому, законодавцем Законом Украни «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» №2123-IX від 15.03.2022 року редакцію частини першої статті 60 Закону №580 змінено та з 01.05.2022 року вказана норма діє в наступній редакції «Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції». Відповідно до статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. 07.11.2015 року [PERSON] склав Присягу поліцейського на вірність Українському народові, згідно якої позивачем зазначено, що він, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягнув вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (а.с.155 т.1). Згідно із пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. У відповідності до частини першої статті 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до положень статті 1 та 2 Дисципланірного Статуту Національної поліції (затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, далі по тексту - Статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Відповідно до пунктів 1, частини 3 статті 1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. Отже, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Відповідно до статті 11 Дисциплінарного Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом. У відповідності до положень статті 13 Статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, як попередження про неповну службову відповідність (п.4 ст.13 Статуту). Згідно положень статті 14 Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі по тексту - Порядок). Відповідно до пункту 1 розділу І вказаного Порядку - цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування. Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2021 року №449 о/с відповідно до пункту 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, капітан поліції [PERSON] призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області та звільнений з посади інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с.8 т.1). Підставою вказаного наказу є висновок про переміщення начальника УПД ГУНП в Кіровоградській області та подання начальника УПД ГУНП в Кіровоградській області (а.с.19, 20 т.1). Зі змістом вказаного наказу позивач ознайомлений 19.10.2021 року. Посилання [PERSON] в адміністративному позові на те, що він не повинен був виконувати наказ ГУНП в Кіровоградській області від 13.10.2021 року №449 о/с, оскільки такий наказ є злочинним чи явно незаконним, колегія суддів вважає безпідставним та необгрунтованим. Навіть, якщо позивач і вважав наказ про його переміщення незаконним та оскаржив би його у встановлений законом строк в судовому порядку, то висновок про незаконність такого наказу може бути наданий лише рішенням суду, набравшим законної сили. Але до цього часу позивач зобов`язаний був виконувати наказ керівника у відповідності до Присяги, Дисциплінарного статуту та внутрішнього розпорядку дня поліцейських. Як вбачається з матеріалів справи 25.10.2021 року на розгляд керівництва Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшов рапорт начальника відділення поліції №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області підполковника поліції Левченка К.В. про відсутність 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року на службі без поважних причин дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції [PERSON] (а.с.108 т.1). Крім того, актами 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року зафіксовано відсутність поліцейського [PERSON] у вказані дні на робочому місці (на службі) в період з 09.00 год. по 18.00 год.. На момент складання актів відомостей про причини відсутності [PERSON] не надходило, на лікарняному останній не перебуває (а.с.111, 117, 118, 121, 124, 125, 130, 131, 136, 137 т.1). Вказані рапорт та акти колегія суддів вважає достатніми підставами для призначення та проведення службового розслідування. Крім того, позивачем не заперечується факт невиходу його на службу 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року без поважних причин в якості дільничного офіцера поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Так, наказом Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.10.2021 року №319 призначено службове розслідування за фактами можливих порушень службової дисципліни дільничим офіцером поліції сектору превенції відділення поліції №2 (смт. Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції [PERSON] (а.с.106т.1). Вказаний наказ містить розпорядження про утворення дисциплінарної комісії із визначенням голови та членів дисциплінарної комісії, підставу проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посаду поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься, що відповідає вимогам пункту 4 розділу ІІ Порядку. Службове розслідування у Національній поліції України - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила. Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Як зазначалося вище, у висновку про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дисциплінарною комісією зроблено висновок, що в діях [PERSON] вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату ГУ НП в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 року №530 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців ГУ та підпорядкованих підрозділів ГУНП», що виразилося у свідомому ігноруванні вимог службової дисципліни та невиході на службу без поважних причин 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року (а.с.184-192 т.1). Вказаним висновком, затвердженим начальником Новоукраінського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 17.10.2021 року, визначено вважати відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, такими, що знайшли своє підтвердження. Також вирішено вийти з клопотанням до керівництва ГУ НП в Кіровоградській області про застосування до [PERSON] більш суворого дисциплінарного стягнення ніж те, яке уповноважений застосовувати начальник районного відділу поліції за результатами службового розслідування, а саме застосувати до дільничого офіцера поліції сектору превенції ВП №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідальність. 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року вважати прогулом. Судом апеляційної інстанції не встановлено порушення відповідачем порядку призначення та проведення службового розслідування, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів відсутності повноважень перевіряючих на здійснення перевірки, та в матеріалах справи такі докази відсутні. Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст.19 Дисциплінарного статуту НП України. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч.7, ч. 8 статті 19 Статуту). Наказом ГУНП в Кіровоградській області від 19.11.2021 року №1724 за порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 4, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту НП України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців апарату ГУ НП в області та підпорядкованих підрозділів, затвердженого наказом ГУНП в Кіровоградській області від 15.08.2016 року №530 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців ГУ та підпорядкованих підрозділів ГУНП», що виразилося у свідомому ігноруванні вимог службової дисципліни та невиході на службу без поважних причин 19, 20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року застосовано до дільничого офіцера поліції сектору превенції ВП №2 (смт.Добровеличківка) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції [PERSON] дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.66 т.1). Цим же наказом вирішено грошове забезпечення у період відсутності на робочому місті без поважних причин [PERSON] не нараховувати, а в разі нарахування грошового забезпечення провести його перерахунок, вказаний період, зокрема, 19,20, 21, 22, 23 та 25 жовтня 2021 року, вважати прогулом. Доводи позивача стосовно того, що «відносно нього керівництвом відділення поліції №1 (м.Мала Виска) вчиняється свідомий мобінг в сговорі з керівництвом УПД ГУНПв Кіровоградській області є необгрунтованими та не підтверджується матеріалами справи. Суд звертає увагу, що предметом цього спору є порушення позивачем службової дисципліни. Обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання. Аналогічні висновки містять в постановах Верховного Суду від 21.12.2018 року по справі №805/623/16-а, від 25.04.2018 року у справі №800/547/17, від 22.03.2019 року у справі 804/676/18, від 22.11.2019 року у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 року у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 року у справі №2240/2329/16. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17. Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» при прийнятті на службу до поліції позивач приносив присягу та присягав, у тому числі, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки. Проте, вчинені [PERSON] дії свідчать про порушення вимог чинного законодавства, що не може сприяти зміцненню авторитету поліції. Колегія суддів вважає, що встановлені у висновку службового розслідування дії позивача дискредитують звання рядового і начальницького складу національної поліції, за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку (свідоме ігноруванні вимог службової дисципліни та невиході на службу без поважних причин), що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості. З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області від 19.11.2021 року №1724. Оскільки у вказаній справі позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення за листопад, грудень 2021 року та послідуючий період вимушеного прогулу, стягнення з Головного управління поліції в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України моральної шкоди в сумі 288000 гривень є похідними від вимог про скасування спірних наказів, то за відсутності рішення суду про задоволення останніх, вимоги про стягнення грошового забезпечення та моральної шкоди задоволенню не підлягають, а тому в цій частині позову також слід відмовити. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ч.1 ст.319 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення про залишення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Кіровоградській області №449о/с від 13.10.2021 року та поновленні позивача на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м.Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління НП в Кіровоградській області, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.

Результат розгляду: partial