Рішення адміністративного суду від 2022-03-28 00:00:00+03

05 липня 2021 року ФОП [PERSON] (далі - позивачка) звернулась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 13.04.2021 року № 00029390706 щодо застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) або пені у розмірі 16 067,20 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 13.04.2021 року № 00029390706 ґрунтується на висновках акту перевірки від 23.03.2021 року, які, на думку позивачки, не відповідають дійсності та суперечать нормам податкового законодавства України. Зокрема, щодо порушень викладених у акті перевірки, позивачка вказує на помилковість висновків податкового органу, оскільки в одному приміщенні (магазині) разом з нею здійснює діяльність також її мати - [PERSON] , яка зареєстрована як фізична особа-підприємець. Водночас, зазначено про те, що зафіксовані за наслідками проведення перевірки порушення податкового законодавства вчинені особою - ФОП [PERSON] . Окрім того, позивачка звертає увагу, що фактичну перевірку господарської діяльності було здійснено без її участі. З огляду на викладене, [PERSON] уважає податкове повідомлення-рішення від 13.04.2021 року, винесене за наслідками фактичної перевірки, необґрунтованим, таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого, просить визнати оскаржуване рішення протиправним та скасувати. За наслідками розгляду зазначеної справи Херсонським окружним адміністративним судом 28 вересня 2021 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ФОП [PERSON] відмовлено. Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для застосування до позивачки штрафних санкцій згідно до спірного рішення, оскільки порушення, що були зафіксовані актом фактичної перевірки від 23.03.2021, на підставі якого винесене означене вище податкове повідомлення-рішення, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ФОП [PERSON] подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі . Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди з рішенням суду першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, з урахуванням яких судом попередньої інстанції вже надана оцінка установленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права окружним адміністративним судом апеляційна скарга позивачки не містить.(а.с.3-4,81-82) У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін. В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Зокрема, як з`ясовано колегією суддів та установлено судом першої інстанції, що у відповідності до відомостей Витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (запис № 2004900000000001453) [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець 10.11.2020 року. Основним видом господарської діяльності за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. (а.с.7) Свою підприємницьку діяльність ФОП [PERSON] здійснює у відділі кафетерію в магазині за адресою [ADDRESS] . У відповідності до положень ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі видано Наказ "Про проведення фактичних перевірок" від 02.03.2021 року за № 194-ж1. На підставі вказаного Наказу від 02.03.2021 року № 194-ж1, а також направлень на проведення фактичної перевірки від 23.03.2021 року за № 408,409 заступником начальника відділу Мальованим Р.В., головним державним ревізором-інспектором Кузьміновим С.В. проведено фактичну перевірку магазину за адресою [ADDRESS] , в якому здійснює свою діяльність ФОП [PERSON] . За результатами фактичної перевірки складено Акт від 23.03.2021 року. Актом перевірки зафіксовані порушення ФОП [PERSON] вимог п.1,12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, а саме: - проведення розрахункової операції без застосування РРО на суму 32 грн.; - здійснення реалізації не облікованого належним чином товару, а саме на час перевірки відсутні первинні документи (накладні, тощо) на товар, що знаходиться в реалізації в асортименті (212 позицій на загальну суму 8032 грн.) З урахуванням положень ст.20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР та на підставі вказаного Акту фактичної перевірки, 13.04.2021 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято податкове повідомлення-рішення №00029390706 про застосування до ФОП [PERSON] штрафних санкцій у загальному розмірі 16 067,20 грн, а саме: а саме: - за порушення п.1 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - 3,20 грн. (10 % х 32 грн.); - за порушення п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" - 16064 грн. (8032 грн. х 2). Уважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення протиправним, позивачка звернулася до суду з відповідними вимогами. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі. Відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: - у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше (п.1 ч.1 ст.17 Закону № 265/95-ВР). Пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Згідно до приписів ст.20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тобто, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності відповідно до вимог п.12 ст.3 Закону № 265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації. Судова колегія зазначає, що положення Закону № 265/95-ВР чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов`язок суб`єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку. Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 996), відповідно до ст.9 якого підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця (ч.3 ст.9 Закону № 996). Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені (ч.5 ст.9 Закону № 996). До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запасів до облікових бухгалтерських реєстрів та підтвердження права власності на них. Перевірка ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації не потребує проведення повної інвентаризації у фізичної особи-підприємця, є лише необхідність співставлення фактичної кількості товару (навіть вибірково по деяким позиціям) з документами щодо походження такого товару. Приписами ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Згідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. У відповідності до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України). Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, уважає за необхідне зазначити таке. З огляду на матеріали справи колегією суддів з`ясовано, що підставою для винесення спірного рішення контролюючого органу відносно позивачки є Акт фактичної перевірки від 23.03.2021 року, у якому зафіксовані порушення ФОП [PERSON] вимог п.1,12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, а саме проведення розрахункової операції без застосування РРО на суму 32 грн. та здійснення реалізації не облікованого належним чином товару (на час перевірки відсутні первинні документи (накладні, тощо) на товар, що знаходиться в реалізації в асортименті, 212 позицій на загальну суму 8032 грн.).(а.с.43-44) На підставі матеріалів справи судовою колегією установлено, що під час проведення фактичної перевірки у приміщенні магазину за адресою [ADDRESS] . здійснює діяльність ФОП [PERSON] (а.с.7) Відповідачем надано до суду копію фіскального чеку від 23.03.2021 року, в якому відображено продаж ФОП [PERSON] 23.03.2021 року о 11:53 год. горілки пшеничної за ціною 126 грн., через РРО у відділі кафетерію магазину за адресою [ADDRESS] . Під час проведення фактичної перевірки на робочому місці була присутня [PERSON] , особа, яка здійснила продаж горілки "Grainoff" 0,7 л. вартістю 126 грн. та цигарок "Urta slims" за ціною 32 грн., а також надала фахівцям контролюючого органу фіскальний чек, відповідні ТМЦ на горілку та цигарки. Слід відмітити, розрахункову операцію з використанням реєстратора розрахункових операцій (РРО) проведено [PERSON] на неповну суму, а саме 126 грн., про що свідчить копія вищенаведеного фіскального чеку від 23.03.2021 року. Разом з цим, продаж вказаного у Акті фактичної перевірки алкогольного напою (горілка "Grainoff") проведено через РРО ФОП [PERSON] , що у свою чергу спростовує доводи позивачки про реалізацію товару саме [PERSON] , яка також є фізичною особою-підприємцем. (а.с.44) Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, будь-яких даних про те, що саме ФОП [PERSON] здійснювала роздрібну торгівлю алкогольного напою (горілка "Grainoff") та тютюнових виробів (цигарок "Urta slims") матеріали справи не містять, а судом апеляційної інстанції установлено не було. При цьому, апеляційний суд відхиляє посилання позивачки про те, що за вказаною адресою разом з нею також здійснює господарську діяльність ФОП [PERSON] . З наявної в матеріалах справи копії Витягу з Реєстру платників єдиного податку слідує, що місцем провадження господарської діяльності ФОП [PERSON] є [ADDRESS] ).(а.с.14) Серед іншого, судова колегія апеляційного суду зауважує, що в направленні на фактичну перевірку, в Акті фактичної перевірки, додатку до акту фактичної перевірки, а також в пояснювальній записці від 23.03.2021 року [PERSON] зазначена в якості продавця (особа, яка проводила розрахункові операції).(а.с.41-45) Також, колегія суддів вказує, що під час перевірки за місцем реалізації та зберігання товару (кафетерій в магазині за адресою [ADDRESS] ., де здійснює діяльність позивачка) у присутності особи, яка проводила розрахункову операцію - [PERSON] посадовими особами податкового органу установлено, що у реалізації (на зберіганні) знаходиться товар, детальний опис якого із зазначенням виду товару, його назви, кількості та вартості міститься у Додатку до Акту фактичної перевірки від 23.03.2021 року. (а.с.45 зворотній бік) В результаті співставлення фахівцями контролюючого органу виявлено товари, на які відсутні будь-які документи щодо його походження. За результатами аналізу наявних в матеріалах справи доказів судом першої інстанції установлено, що сума вартості товарів, за місцем перевірки для їх реалізації становить 8032 гривень. При цьому, в ході проведення перевірки особою, яка здійснювала розрахункові операції, не надано контролюючому органу жодних документів, які підтверджують облік товарів, що знаходились у місці продажу. Тобто фахівцями податкового органу установлено не оприбуткованого товару на загальну суму 8032 гривень. Як слідує з пояснювальної записки від 23.03.2021 року, продавець - [PERSON] зазначила про неможливість надання відповідних накладних на товар, оскільки вони знаходяться вдома.(а.с.45) Під час розгляду справи у суді першої інстанції, а також під час апеляційного перегляду, жодних спростувань з цього приводу позивачкою у позовній заяві та апеляційній скарзі не наведено. Будь-яких доказів ведення обліку виявлених фахівцями контролюючого органу товарів, які знаходилися на реалізації у ФОП [PERSON] до суду першої та апеляційної інстанцій не надано. Таким чином враховуючи установлені порушення, відповідальність за які передбачено п.1 ч.1 ст.17 та ст.20 Закону № 265/95-ВР, суд попередньої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення від 13.04.2021 р. № 00029390706 щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 16067,20 грн. прийнято правомірно. Апеляційна скарга ФОП [PERSON] не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу. З огляду на викладене вище, колегія суддів уважає, що суд попередньої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права. У відповідності до ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Результат розгляду: denied