Рішення адміністративного суду від 2022-01-27 00:00:00+02

[PERSON] звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в розгляді\~ його заяви від 07.05.2021 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової \~служби та деяких інших осіб» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області розглянути по\~ суті його заяву від 07.05.2021 про переведення з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до вказаного Закону на пенсію за \~вислугою років згідно із п. «а» статті 12 вказаного Закону та прийняти відповідно до пункту 17 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб. звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.200 №135/13402) рішення про переведення [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугою років за вказаним Законом або про відмову в переведенні на пенсію за вислугою років. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у відмові в переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» [PERSON] . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 07.05.2021 [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь [PERSON] 908,00 грн судових витрат. Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повністю досліджено обставини справи, просить скасувати таке рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначено Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон - 2262). Згідно з п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закопу-2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402 (далі Порядок 3-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України. Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). В даному випадку це Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Відповідно п. 12 Порядку уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформляється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Відповідно до ст. 10 Закону-2262 призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 Закону-2262, здійснюються органами Пенсійного фонду України. Формування грошового забезпечення, з якого проводиться призначення (перерахунок) пенсій військовослужбовцям силових відомств, не входить до компетенції головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року за № 3-1, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, документи для призначення та проведення перерахунку пенсій подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами міністерств та відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів. Відповідно до п. «а» ст. 12 Закону-2262 пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, звільненим у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Тобто, дана норма чітко визначає, що пенсія за вислугу років призначається при наявності у військовослужбовця на день звільнення зі служби вислуги - 24 календарних роки і більше. Відповідно до витягу з наказу від 30.11.2018 № 46/ОС - підполковника внутрішньої служби, [PERSON] , начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)». звільнено 30 листопада 2018. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 19 років 02 місяці 29 днів. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить - 19 років 02 місяців 29 днів, у пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці 11 днів. З наведеного вбачається, що, оскільки календарна вислуга років позивача на день звільнення 30.11.2018) становить - 19 років 02 місяці 29 днів, законні підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. ст. 12, 13 Закону - 2262 відсутні. Окрім цього, суд першої інстанції обґрунтовує своє рішення ст. 17 Закону\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2262 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі Порядок -393), які визначають порядок обрахунку вислуги років, в тому числі і в пільговому обчисленні. При цьому безпідставно зазначає, що вислуга становить 24 роки 04 місяці 11 днів, хоча у витязі з наказу від 30.11.2018 № 46/ОС зазначено вислугу років у календарному обчисленні - 19 років 02 місяці 29 днів, у пільговому обчисленні -24 роки 04 місяці 11 днів. Водночас, як вбачається з витягу з наказу від 30.11.2018 № 46/ОС про звільнення позивача, зазначена вислуга обрахована у пільговому обчисленні, а для призначення пенсії, як зазначалося вище, враховується лише календарна вислуга років. На підставі заяви від 17.05.2019 позивача про призначення пенсії по інвалідності та наданих уповноваженим структурним підрозділом - Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, позивачу з 15.05.2019 призначена і виплачується пенсія по інвалідності в розмірі 40 % відповідних сум грошового забезпечення згідно ст. 21 Закону-2262. Окрім цього, зазначає, що позивачу надана відповідь листом від 03.06.2021 № 6525-5461/П-52/8-1300/21, якою повідомлено про відсутність підстав для переведення на пенсію за вислугою років. Також, апелянт звертає увагу суду на правову позицію Верховного Суду висловлену в постановах від 27.03.2018 № 295/6301/17, від 19.09.2018 року № 725/1959/17, від 22.11.2018 № 161/4876/17від 22.01.2019 №295/10742/16-а та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII. Однак, дані обставини були залишені судом першої інстанції поза увагою. Щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області судового збору в сумі 908 грн, \~то апелянт вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон-1058) кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків (частини єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) та використовуються на: 1) виплату пенсій, передбачених цим Законом; 2) надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 3) фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду; 4) оплату послуг з виплати та доставки пенсій; 5) формування резерву коштів Пенсійного фонду. Згідно з ч. 2 ст. 73 Закону-1058 забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом. Крім цього, у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126, виділено не достатньо коштів, призначених для сплати судового збору. Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів є порушенням бюджетного законодавства. Основною ціллю, на яку використовуються кошти Пенсійного фонду є виплата пенсій, а сплата судового збору чи судових витрат може створити перешкоди у виконанні основного завдання відповідача. Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. \~ Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу із наказу Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Міністерства юстиції України від 30.11.2018 за №46/ОС у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», звільнено за ст. 77 п. 1 п.п 2( через хворобу) підполковника внутрішньої служби [PERSON] , начальника відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації держаної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)». Вислуга років на день звільнення становить в календарному обчисленні 19 років 02 місяці 29 днів. У пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці 11 днів. З 15.05.2019 позивачу призначено пенсію по інвалідності в розмірі 40% відповідних сум грошового забезпечення згідно ст. 21 Закону-2262. 07.05.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Листом від 03.06.2021 за №6525-5461/П-52/8-1300/21 відповідач відмовив у переведенні на пенсію за вислугу років, оскільки, відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію (витяг\~ з наказу від 30.11.2018 №46/ОС), вислуга років позивача на день звільнення у календарному обчисленні становить 19 років 02 місяці 29 днів, відповідно підстав для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 1-2 Закону -2262 немає, оскільки пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом незалежного від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 01 жовтня 2018 по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції правильно зазначив, що спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 01 жовтня 2018 по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше. Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення. Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, законодавець встановив можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах. Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців. Відповідно до підпункту «а» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці - час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. Відповідно до підпункту «в» пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця - на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України. Суд першої інстанції дійшов висновку, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зокрема, пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 23 календарних роки та 6 місяців і більше. При цьому, положеннями статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ та постанови підпунктів «а» та «г» пункту 3 Постанови № 393 передбачено визначення вислуги років у пільговому обчисленні, а посилання відповідача на необхідність врахування виключно календарної вислуги років є необґрунтованими та суперечать зазначеним вище положенням Закону № 2262-ХІІ та Постанови № 393. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18. Матеріалами справи підтверджується, що позивач, відповідно до витягу із наказу Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» Міністерства юстиції України від 30.11.2018 за №46/ОС у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», звільнений за ст. 77 п. 1 п.п 2( через хворобу). Вислуга років на день звільнення становить в календарному обчисленні 19 років 02 місяці 29 днів. У пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці 11 днів. У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії, проте, в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 2 Постанови № 393. Враховуючи, що позивач проходив службу, яка передбачена Постановою № 393, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що [PERSON] має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку. Позивач на дату звільнення 30.11.2018 мав вислугу в календарному обчисленні 19 років 02 місяці 29 днів, а у пільговому обчисленні 24 роки 04 місяці 11 днів. Тобто, відповідач дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та безпідставно відмовив позивачу у переводі із пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262. Отже, позивач має право на обрахування вислуги років в пільговому розрахунку та переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону № 2262-ХІІ. Крім того, суд першої інстанції правильно зазначив, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1). Так, пунктом 1 Порядку № 3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи). Абзацом першим пункту 4 Порядку № 3-1 визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення (абзац перший пункту 6 Порядку № 3-1). Пунктом 14 Порядку № 3-1 визначено: Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою; Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів; Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (додаток 3); Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4). Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі. Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії (пункт 17 Порядку № 3-1). У відповідності до положень з ч. 3 ст. 50 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. З огляду на вказане вище суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на переведення та перерахунок пенсії за пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ з дня звернення (07.05.2021). Також, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про можливість, з урахуванням положень \~9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, бо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень, а саме визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» [PERSON] та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 07.05.2021 [PERSON] з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років з урахуванням фактично сплачених сум. Також суд правильно вирішив, відповідно до положень статті 139 КАС України, питання розподілу судових витрат у справі. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: denied