Рішення адміністративного суду від 2022-05-13 00:00:00+03

в серпні 2021 року позивач, [PERSON] , звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не застосування при перерахунку з 01.04.2019 по рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року по справі №560/114/21 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка надійшла від [INFO] №ХС-52071 від 25.11.2020 пенсії [PERSON] 90% від грошового забезпечення для визначення її основного розміру з урахуванням 100% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 без обмеження пенсії максимальним розміром, на які позивач набув право при виході на пенсію, безпідставного заниження відповідачем основного розміру пенсії позивача до 70% грошового забезпечення при проведенні такого перерахунку; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату з 01 квітня 2019 року по рішенню Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 лютого 2021 року по справі №560/114/21 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, яка надійшла від [INFO] №ХС-52071 від 25.11.2020 пенсії [PERSON] з застосуванням 90% грошового забезпечення для визначення основного розміру пенсії, з урахуванням 100% підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити доплату до нарахованої пенсії з 01.04.2019 по теперішній час з урахуванням раніше виплачених пенсій. Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 18.11.2021 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії [PERSON] з 90% до 70% суми грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.11.2020 №ХС-52071 та в обмеженні її виплати максимальним розміром. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01.04.2019 на підставі довідки Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.11.2020 №ХС-52071 без обмеження максимальним розміром та виходячи із розміру 90% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що чинною редакцією статті 13 Закону №2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Тому, здійснюючи перерахунок пенсії позивачу з 01.04.2019 на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №560/114/21, з розрахунку 70% від суми грошового забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України. Вказує, що відповідно до частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вважає, що такі ж обмеження встановлені частиною 1 статті 2 розділу І Закону України №3668-VI від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI), та оскільки позивачу пенсія перерахована після набрання чинності Законом №3668-VI і її розмір перевищив максимальний, встановлений вказаним законом, відповідач правомірно застосував обмеження пенсії максимальним розміром. Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України. Згідно з положеннями ч. 3\~ ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства\~ України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження. Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] з 17.10.2006 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ. З 01.01.2007 він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Розмір пенсії при її призначенні обчислювався з 90% грошового забезпечення. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2018 у справі №560/3549/18 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату [PERSON] доплату за період з 01.01.2018 виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, з врахуванням раніше виплачених сум. Цим судовим рішенням встановлено, що розмір пенсії позивача становив 90% відповідних сум грошового забезпечення. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі №560/124/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) [PERSON] з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі №560/114/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на підставі наданої довідки Хмельницьким обласним військовим комісаріатом про грошове забезпечення від 25.11.2020 №ХС52071 для перерахунку пенсій з урахуванням раніше виплачених сум. На виконання цього рішення здійснено перерахунок пенсії позивача виходячи з 70% грошового забезпечення, зазначеного в довідці Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.11.2020 №ХС-52071. Розмір пенсії з урахуванням підвищення особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи та з застосуванням обмеження її максимального розміру становить: з 01.04.2019 - 14970,00 грн, з 01.07.2019 - 15640,00 грн, з 01.12.2019 - 16380,00 грн, з 01.01.2020 - 16380,00 грн, з 01.07.2020 - 17120,00, з 01.12.2020 - 17690,00 грн. Позивач звернувся до відповідача з заявою щодо перерахунку пенсії. Згідно інформації викладеної в листі від 13.08.2021 №7269-6573/Є-03/8-2200/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку його пенсії. Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне. Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2\~ст. 2 КАС України. Згідно частин першої, другої та третьої\~статті 242 КАС України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Крім того, ст.\~ 2\~ та ч. 4 ст.\~ 242 КАС України\~встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Частиною другою\~статті 19 Конституції України\~передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Так, приписами частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Роз`яснення вказаної норми наведено в рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999, зі змісту якого слідує, що принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Як вірно зазначено судом першої інстанції, внесені Законом №1166-VII, зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тобто, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Аналогічні правові висновки викладені в рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 у справі №240/5401/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/58/18), яке набрало законної сили, і є зразковим рішенням. Постановою Великої Палати Верховного суду від 16.10.2019 це рішення залишене без змін. Зазначена правова позиція висловлювалась і раніше у постановах Верховного суду від 03 квітня 2018 року у справі №175/1665/17, від 19 червня 2018 року у справі №583/2264/17 тощо. При цьому, справа №560/10823/21, враховуючи суб`єктний склад сторін, предмет та підстави позову, а також правові норми, якими регулюються спірні правовідносини, є типовою по відношенню до адміністративної справи №240/5401/18. Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо безпідставності доводів відповідача про те, що оскільки у рішенні суду щодо перерахунку пенсії з 01.04.2019 не було окремо прописано відсоткове значення грошового забезпечення, яке слід враховувати при перерахунку пенсії, правомірно знову застосовано 70% грошового забезпечення. Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 70% суми грошового забезпечення, тому позовні вимоги в цій частині підлягали задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% до 70% грошового забезпечення при проведенні перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити такий перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 в розмірі 90% сум грошового забезпечення, зазначеного в довідці Хмельницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.11.2020 №ХС-52071, з урахуванням виплачених сум. Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо позовної вимоги здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає про обґрунтованість висновку суду першої інстанції, що частина 7 статті 43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016. У той же час, пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом. Тобто, обмеження пенсії максимальним розміром у вигляді десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, застосовується до тих пенсій, що призначені після набрання чинності Законом №3668-VI. Як встановлено судом першої інстанції, позивачу пенсія відповідно до Закону №2262-ХІІ призначена у 2006 році. Таким чином, дія наведених положень також не може бути застосована до позивача, оскільки пенсію йому було призначено задовго до їх прийняття, що вказує на протиправність дій відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивача її максимальним розміром та зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивача без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення. Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied