Рішення адміністративного суду від 2022-01-17 00:00:00+02

У травні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФУ) та просив: визнати протиправними дії ГУПФУ щодо обмеження з 01.04.2019 року перерахованої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року у справі №420/2262/21 пенсії [PERSON] (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 80% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії; зобов`язати ГУПФУ здійснити обчислення і виплату пенсії [PERSON] (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії) з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 року в якості співвідповідача залучено Пенсійний фонд України (далі ПФУ). Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 липня 2021 року позов задоволено. Суд визнав протиправними дії ГУПФУ щодо обмеження з 01.04.2019 перерахованої пенсії [PERSON] (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії) максимальним розміром та зменшення основного розміру пенсії з 90% на 80% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії. Також, суд зобов`язав ГУПФУ здійснити обчислення пенсії [PERSON] (з урахуванням встановлених йому підвищень, надбавок, доплат до пенсії) з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 90% грошового забезпечення, врахованого для обчислення пенсії. Крім того, суд зобов`язав ПФУ забезпечити своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати перерахованої пенсії позивача з 01 квітня 2019 р., з урахуванням раніше виплачених сум. Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПФУ подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову в позові повністю. Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] після звільнення з військової служби з вересня 2004 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено та виплачується пенсія. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 року у справі №420/99/20 ГУПФУ було провести перерахунок та виплату [PERSON] пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення, із врахуванням проведених виплат. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року у справі №420/2262/21 ГУПФУ було зобов`язано провести [PERSON] перерахунок та виплату з 01.04.2019 р. пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО 104192 від 05 січня 2021 року, виданої станом на 05.03.2019р., з урахуванням раніше проведених виплат. 16 квітня 2021 року ГУПФУ на виконання зазначеного судового рішення проведено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 року. Листом ГУПФУ №1500-0308-8/65531 від 26.05.2021 року надано позивачу інформацію щодо перерахунків пенсії з 01.04.2019 року, з 01.05.2021 року. Як вбачається з перерахунку пенсії з 01.04.2019 року, пенсія позивачу перерахована з 01.04.2019 року виходячи з 80% грошового забезпечення та в підсумку з урахуванням надбавок, підвищень і доплат до пенсії, пенсія нарахована в розмірі 24342,80 гривень. Посилаючись на вимоги частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХП, відповідач під час проведення перерахунку з 01.04.2019 обмежив розмір виплачуваної позивачу пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та визначив здійснення виплати пенсії позивача з урахуванням її обмеження в сумі 14970,00 гривень. Вказані обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що КМУ 16 грудня 2020 року було прийнято Постанову №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», п.3 якої встановлено ПФУ до 01 квітня 2021 року провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій. Також вищевказаною Постановою затверджено «Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку» та внесено до Постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596, від 23 липня 2014 року №280 та від 11 травня 2017 року №312 відповідні зміни. Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.4 Положення про ПФУ, затвердженого Постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280 (в редакції Постанови №1279) ПФУ відповідно до покладених на нього завдань… забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій… Отже, на думку суду першої інстанції, вчинити певні дії в інтересах позивача, зокрема щодо здійснення фінансування виплати пенсії, наразі може ПФУ. Також, суд першої інстанції враховував адміністративне правонаступництво, яке полягає в повній або частковій передачі адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень іншому внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. Колегія суддів частково не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що частково не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке. Як було зазначено, приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції вважав, що КМУ 16 грудня 2020 року було прийнято постанову №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги», п.3 якої встановлено ПФУ до 01 квітня 2021 року провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій, тобто з 01 квітня 2021 року (на думку суду першої інстанції) повноваження щодо виплати нарахованої пенсії перейшли від головних управлінь до ПФУ. Так, постановою КМУ 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги» було затверджено "Порядок виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку", що додається. Положеннями п.1-8 вказаного Порядку передбачено, що цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги. Для здійснення виплати одержувачам пенсій, грошової допомоги уповноваженими органами в порядку, передбаченому Законом України Про публічні закупівлі, укладаються з уповноваженими організаціями договори про виплату та доставку пенсій, грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України (далі - договір). З метою забезпечення рівномірної виплати одержувачам пенсій та грошової допомоги уповноваженою організацією складається графік виплати пенсій та грошової допомоги одержувачам (далі - графік) для кожного виплатного об`єкта залежно від адреси фактичного проживання одержувачів. Уповноважені органи та уповноважені організації забезпечують інформування одержувачів про порядок виплати та доставки пенсій, грошової допомоги. Уповноважений орган, який проводить нарахування пенсії, грошової допомоги, під час призначення, а також працівник виплатного об`єкта під час першої виплати повідомляють одержувачу про дату виплати пенсії, грошової допомоги. У разі зміни дати виплати пенсій, грошової допомоги працівник уповноваженої організації не менше ніж за місяць до такої зміни повідомляє про це одержувачу за наявними контактними даними (номером мобільного телефону, електронної адреси тощо) із зазначенням причини такої зміни. Якщо зміна зумовлена внесенням змін до графіка виплати пенсій, грошової допомоги, одержувачу повідомляє про це працівник виплатного об`єкта із зазначенням причини. Уповноважені органи подають до уповноваженої організації зразки печаток і підписів працівників, відповідальних за формування документів для виплати пенсій, грошової допомоги, на початку кожного року (або протягом року в разі зміни таких працівників). Заява про виплату пенсії, грошової допомоги за місцем фактичного проживання через уповноважену організацію подається за формою згідно з додатком 1 особисто одержувачем або його законним представником до уповноваженого органу за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в межах України. З аналізу наведеного вбачається, що вказаною Постановою КМУ врегульовано питання саме порядку та механізму виплати пенсій у готівковій формі, тобто регламентовано процедурні аспекти практичної реалізації виплати пенсій у готівковій формі відповідним особам, та жодним чином не передбачено (в контексті спірних правовідносин) передання повноважень по нарахуванню та/або виплаті пенсій від територіальних органів Пенсійного фонду до центрального. В той же час, преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Положеннями статей 47, 49 та 50 вказаного закону передбачено, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому КМУ. Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. З аналізу наведеного вбачається, що саме територіальні органи Пенсійного фонду є повноважними суб`єктами в сфері практичної реалізації, зокрема, перерахунку та виплати пенсії відповідним особам. Натомість ПФУ у відповідності до п.1 Положення про ПФУ, затвердженого Постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Відповідно до п.3 Положення основними завданнями ПФУ є, зокрема, реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. А згідно п.п.6 п.4 вказаного Положення, ПФУ відповідно до покладених на нього завдань організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці. З аналізу наведеного вбачається, що в частині проведення перерахунку та виплати пенсії ПФУ здійснює лише загальну організацію, координацію та контроль роботи територіальних органів ПФУ, та саме вказані органи є належними суб`єктами вчинення дій щодо перерахунку та виплати пенсій, тим більше з урахуванням того факту, що вказані органи є окремими юридичними особами. Наведені висновки також узгоджуються зі змістом Положення про територіальні органи ПФУ, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління ПФУ, затверджених постановою Правління ПФУ 22.12.2014 року №28-2, пунктом 4 якого зазначено, що головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань організовує роботу управлінь Фонду щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що зобов`язання судом першої інстанції ПФУ забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії є безпідставним та таким, що суперечить діючому законодавству. Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. З матеріалів справи, а саме з мотивувальної частини апеляційної скарги, вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині зобов`язання судом першої інстанції ПФУ забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії; апеляційна скарга не мітить жодних посилань та відповідного обґрунтування по суті протиправності зобов`язання судом першої інстанції ГУПФУ здійснити перерахунок та нарахування позивачу пенсії. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що оскільки вище було встановлено, що саме територіальні органи ПФУ є належними суб`єктами вчинення дій щодо перерахунку та виплати пенсій, то решта рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій ГУПФУ щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії та зобов`язання цього відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача стосується виключно прав та обов`язків ГУПФУ як окремого учасника судового процесу та не впливає на правовий стан у цій справі ПФУ. З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи (в межах, досліджуваних апеляційним судом) судом першої інстанції неправильно надана оцінка обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи у відповідній частині, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині.

Результат розгляду: partial