Рішення адміністративного суду від 2022-11-01 00:00:00+02

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - Відповідач), в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Київській області стосовно застосування до Позивача транспортного податку за 2015 рік на суму 25000 грн; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.06.2015 № 82198-17 на суму 25000 грн; - визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форми «Ф» № 1267-23 від 26.11.2015; - визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу № 123 від 27.02.2018; - зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України вчинити дії щодо виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис № 16831364 про обтяження податковою заставою майна Позивача, внесений 19.04.2018 на підставі рішення № 123 від 27.02.2018. Ухвалою Окружного адміністративного суду від 05.07.2021 позовну заяву в частині вимог про визнання протиправними дій Відповідача стосовно застосування до Позивача транспортного податку за 2015 рік на суму 25000 грн; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 30.06.2015 № 82198-17 на суму 25000 грн; визнання протиправною та скасування податкової вимоги форми «Ф» № 1267-23 від 26.11.2015 - повернуто. В іншій частині позовних вимог, а саме про визнання протиправним та скасування рішення про опис майна у податкову заставу № 123 від 27.02.2018 та зобов`язання ГУ ДПС у Київській області, як відокремленого підрозділу ДПС України, вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису № 16831364 про обтяження податковою заставою майна Позивача, внесений 19.04.2018 на підставі рішення № 123 від 27.02.2018, відкрито провадження у справі та призначено цю справу в частині зазначених позовних вимог до судового розгляду. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про опис майна у податкову заставу № 123 від 27.02.2018. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, Відповідач подав апеляційну скаргу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 лютого 2022 року - без змін - без змін. Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення в цій справі. У своїй заяві відповідач просить вирішити питання про розподіл понесених ним витрат на правничу допомогу, про які він зазначав у відзиві на апеляцію Відповідача, та стягнути такі витрати в розмірі 10000,00 грн за рахунок Відповідача. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2022 вказану заяву призначено до судового розгляду. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи Заявника, перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої ним заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу. При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат. Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Перевіряючи доводи Заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат, колегія суддів встановила, що між Позивачем та адвокатом Адвокатським об`єднанням «Курафєєв і партнери» укладено договір про надання правової допомоги від 06.10.2022 № 27/2022, в якому визначено, що загальна вартість послуг складає загальну суму підписаних між сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, а також, що орієнтовна вартість послуг, наданих Клієнту в Шостому апеляційному адміністративному суді становить 10 000,00 грн (п.п. 4.1, 4.2 Договору). Також, Заявником надано додатку угоду від 14.10.2022 № 1 до вказаного договору, у п. 2 якої визначено, що у зв`язку з тим, що станом на 14.10.2022 сторонами фактично підписано акт приймання-передачі наданих послуг на суму 10000,00 грн, сторони погодилися внести зміни до п. 4.2 Договору, зазначивши, що загальна вартість послуг, наданих Клієнту в Шостому апеляційному адміністративному суді становить 10 000,00 грн. Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 1 за договором № 27/2022 про надання правової допомоги від 06.10.2022, відповідно до вказаного договору Позивачу в цій справі були надані наступні послуги, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції: 1) усні юридичні консультації (30 хв. вартістю 500,00 грн); 2) ознайомлення з апеляційною скаргою, підготовка відзиву на таку скаргу (8 год. вартістю 8000,00 грн); 3) підготовка клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на апеляційну скаргу (1 документ вартістю 1000,00 грн); 4) заява в порядку ст. 139 КАС України (1 документ вартістю 500,00 грн). Разом вартість вказаних в акті послуг становить 10000,00 грн. Також Заявником надано відповідний рахунок-фактуру від 14.10.2022 № 9 щодо оплати на зазначену суму. Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що ця справа є справою незначної складності і заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу, зокрема в частині розрахунку витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на подачу такого відзиву, є завищеними і неспівмірні зі складністю цієї справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, який потребується для їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт і ціною позову. З огляду на це, колегія суддів вважає, що заявлені Позивачем витрати на правничу допомогу в частині витрат на підготовку відзиву на апеляційну скаргу підлягають зменшенню до 4000,00 грн, а в частині підготовки клопотання про поновлення строку на подачу такого відзиву до 500,00 грн. Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що стягненню на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача підлягають витрати на правничу допомогу в загальному розмірі 5000,00 грн із заявлених 10000,00 грн. Разом з тим, таке питання не було вирішено апеляційним судом при ухваленні постанови в цій справі, Позивач у своєму відзиві повідомляв апеляційний суд про те, що надасть докази понесених ним витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в цій справі та подав дану заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно з вимогами 143, 252 КАС України. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи вищевикладене, заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у справі № 320/4813/21 підлягає задоволенню частково.

Результат розгляду: partial