Рішення адміністративного суду від 2023-03-30 00:00:00+03

І. Історія справи Короткий зміст позовних вимог 1. У березні 2021 року [PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до [INFO], в якій просив: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3878,23 гривень відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3878,23 гривень за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 включно в сумі 87447,28 гривень відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44. 2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 10.04.2015 по 17.01.2020 позивач проходив військову службу у Торецькому міському військовому комісаріаті та був зарахований на грошове забезпечення до [INFO]. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 у справі №200/5889/20-а зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.01.2020, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 по 17.01.2020 - березень 2018 року. Разом з цим, через небажання посадових осіб [INFO] виконати вимоги абзаців 4,6 пункту 5 Порядку №1078 та виплатити на користь [PERSON] належну суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 позивач змушений повторно звертатись до суду з новою позовною заявою щодо бездіяльності [INFO], яка полягає у невиплаті позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 3. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2021, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021, закрито провадження у справі № 200/2737/21-а. 4. Суд першої інстанції зазначив, що позивачем заявлені позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3878 гривень 23 копійки та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3878 гривень 23 копійки за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 включно в сумі 87447 гривень 82 копійки, у зв`язку з не виконанням відповідачем рішення суду від 30 липня 2020 року №200/5889/20-а в частині зобов`язання [INFO] нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020. 5. Суди першої та апеляційної інстанцій вказали на те, що позивач, звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у судовому провадженні №200/5889/20-а, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України. 6. З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність закриття провадження у даній справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України. 7. За висновками судів попередніх інстанцій позивач жодного разу не скористався правом подання апеляційної скарги на ухвали суду у справі №200/5889/20-а щодо відмов у задоволені заяв, поданих в порядку статей 382, 383 КАС України та подав новий позов з вимогами, які були предметом спору у справі №200/5889/20-а, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення від 30 липня 2020 року та постановлені ухвали від 22 грудня 2020 року, 20 січня 2021 року, 03 березня 2021 року, що набрали законної сили. 8. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні. Короткий зміст вимог касаційної скарги. 9. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій у цій справі, [PERSON] звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31.05.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2021 у справі №200/2737/21-а, та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі 10. Позивачем касаційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права в частині ефективності правового захисту прав позивача, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій при вирішенні питання нарахування індексації грошового забезпечення при проходженні ним військової служби на підставі "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078). 11. На переконання скаржника, суди попередніх інстанцій дійшли передчасних висновків, що при вирішенні питання закриття провадження у справі з підстав наявності таких, що набрали законної сили, постанови чи ухвали суду про закриття провадження у справі, необхідним є встановлення обставин ухвалення таких у cпopi між тими самими сторонами, про той самий предмет i з тих самих підстав. Судами першої та апеляційної інстанцій не враховано, що відповідачем виконано рішення суду по справі №200/5889/20-a щодо нарахування та виплати [PERSON] поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 17.01.2020 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018: - січень 2008 року, а в період з 01.03.2018 року по 17.01.2020 року - березень 2018 року. При цьому, оскільки судом повноваження щодо розрахунку належної позивачу індексації грошового забезпечення було віднесено до дискреції відповідача та відповідачем не здійснено такого розрахунку, то вимога позивача щодо зобов`язання нарахувати щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення у цій справі судом не розглядалась. 12. Скаржник зазначає, що вимоги позивача щодо зобов`язання нарахувати поточну індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 17.01.2020 - березень 2018 року, що були предметом розгляду справи №200/5889/20-a, та вимоги щодо зобов`язання нарахувати щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 на підставі абз. 4 п. 5 Порядку №1078, які є предметом розгляду справи №200/2737/21-a, не є тими самими. 13. Касатор вказує, якщо вимоги позовної заяви щодо зобов`язання відповідача нарахувати i виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення судом не розглядались, позивач має право звернутись до адміністративного суду в передбаченому КАС України порядку. Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції 14. Касаційна скарга [PERSON] до Верховного Суду надійшла 08 вересня 2021 року. 15. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2021 для розгляду справи № 200/2737/21-а визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М. 16. Ухвалою Верховного Суду від 24.09.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року у справі № 200/2737/21-а. 17. Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, однак в силу частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень. ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи 18. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу у Торецькому міському військовому комісаріаті та перебував на грошовому забезпеченні в Донецькому обласному військовому комісаріаті, 17.01.2020 звільнений з військової служби. 19. Наказом військового комісара від 17.01.2020 №11 позивача виключено зі списків особового складу. 20. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року у справі № 200/5889/20-а позов [PERSON] до [INFO] про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.01.2020 - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність [INFO] щодо не нарахування та не виплати в повному розмірі [PERSON] індексації грошового забезпечення за період його служби з 01.12.2015 по 17.01.2020. Зобов`язано Донецький обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.01.2020, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 - січень 2008 року, в період з 01.03.2018 по 17.01.2020 - березень 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 21. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 200/5889/20-а відмовлено в задоволенні заяви представника [PERSON] поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність Донецького обласного військового комісаріату щодо невиплати [PERSON] фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3878 гривень 23 копійки в місяць в період з 01.03.2018 по 17.01.2020 відповідно до абз. 4 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 із застосуванням фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 3878 гривень 23 копійки в місяць відповідно до абз. 4 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 22. Аргументуючи вказану заяву (як зазначено у позовній заяві по справі № 200/2737/21-а) позивач зазначав, що відповідачем не виплачено на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 17.01.2020. Так як при застосуванні базового місяця «березень 2018 року» з урахуванням щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення 3878 гривень 23 копійки відповідно до абзаців 4,6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 сума невиплаченої щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення складає 87447,82 грн. 23. Іншою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 200/5889/20-а відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Дяченка О.В. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі № 200/5889/20-а за позовом [PERSON] до Донецького обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.01.2020. 24. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.01.2021 року у справі № 200/5889/20-а відмовлено в задоволенні заяви представника позивача Дяченка О.В. про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 200/5889/20-а за позовом [PERSON] до Донецького обласного військового комісаріату про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 17.01.2020, та про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду, постановлення окремої ухвали по справі. 25. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі № 200/5889/20-а відмовлено в задоволенні заяви представника [PERSON] поданої в порядку статті 383 КАС України, в якій позивач просив суд визнати протиправною бездіяльність [INFO] щодо невиконання рішення суду від 30.07.2020 року у справі № 200/5889/20-а в частині виплати на користь [PERSON] щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 включно відповідно до абзаців 4,6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язати Донецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки належним чином виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 у справі № 200/5889/20-а, про що повідомити Донецький окружний адміністративний суд упродовж 30 днів з дня отримання копії окремої ухвали. 26. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2021 у справі № 200/591/21-а відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Головного державного спеціаліста Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крушеницької В.А. про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2020 у виконавчому провадженні № 63282073; зобов`язатння головного державного спеціаліста Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити заходи щодо виконання боржником виконавчого листа від 10.09.2020 у справі № 200/5889/20-а в частині зобов`язання Донецького обласного військового комісаріату нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020. 27. Вказаним рішенням встановлено, що позивач наполягав на тому, що залишається невиплаченою індексація грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 в сумі 87447,82 грн. Вищевказані судові рішення набрали законної сили, не переглядалися апеляційним судом. 28. Позивач, звертаючись з позовною заявою у справі № 200/2737/21-а, вказав, що ним подається нова позовна заява щодо бездіяльності [INFO], яка полягає у невиплаті позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення 3878,23 грн. за період з 01.03.2018 по 17.01.2020 через небажання посадових осіб [INFO] виконати вимоги абзаців 4,6 п. 5 Порядку №1078 та виплатити на його користь належну суму індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 17.01.2020. 29. Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, позивач не погоджується з частковим виконанням рішення суду від 30 липня 2020 року у справі №200/5889/20-а, яким вирішено спір по суті, а неодноразові намагання скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 382, 383 КАС України не призвели до бажаного результату. ІІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 30. За приписами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. 31. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого. 32. Верховний Суд України у своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. 33. Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 34. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 35. Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав. 36. Враховуючи пункт 4 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 37. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. 38. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. 39. Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше. 40. Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що у цьому випадку наявні підстави закриття провадження у справі, оскільки у цій справі позов, заявлений з тих самих підстав, що й у справі № 200/5889/20-а, за наслідком розгляду якого прийнято рішення Донецького окружного адміністративного суду. 41. Так, судом першої інстанції зазначалось, що у цьому випадку має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення; а тому позивач повинен звернутися до суду в рамках адміністративної справи № 200/5889/20-а із заявою в порядку судового контролю за виконанням рішення в порядку статті 383 КАС України, а не в порядку окремого позову. 42. Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, зауважив, що якщо позивач уважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України. 43. Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються нетотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі. 44. Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили. 45. Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається. 46. Так, суд першої інстанції у справі № 200/5889/20-а дійшов висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату індексації за період з 01.12.2015 по 17.01.2020. Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату позивачу щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення, то суд першої інстанції зазначив, що розрахунок індексації грошового забезпечення та визначення базового місяця є компетенцією відповідача як органу, який виплачував позивачу грошове забезпечення. Тому, саме на відповідача за наявності підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, визначивши при цьому базовий місяць для її розрахунку, а також провести відповідні відрахування та компенсації з податків та інших обов`язкових платежів. Саме такий спосіб захисту порушеного права позивача з боку відповідача, на думку суду, є належним та достатнім у цьому випадку. 47. Тож у справі № 200/5889/20-а вирішено питання про право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у спірному періоді, при цьому судом визначення розміру індексації грошового забезпечення не здійснювалося. 48. Повертаючись до цієї справи, необхідно зазначити, що предметом позову є питання розрахунку індексації грошового забезпечення, зокрема, з визначенням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача з 01.12.2015 по 28.02.2018, в період з 01.03.2018 по 17.01.2020 - березень 2018 року, а також розміру щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018. 49. Вказане не було предметом правової оцінки судом у справі № 200/5889/20-а. У цій справі судом не здійснювалася перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення із визначенням місяця, у якому відбулося підвищення розміру грошового доходу позивача, як і не вирішувалося питання розміру фіксованої індексації. 50. Водночас згідно пункту 13 Порядку № 1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку. 51. А відтак питання обчислення суми індексації грошових доходів громадян може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. 52. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується. 53. За таких обставин, висновки судів про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі № 200/5889/20-а та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими. 54. Враховуючи вказане помилковими є і висновки суду апеляційної інстанції, що у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 55. Резюмуючи, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що суди попередніх інстанцій не здійснили порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі № 200/5889/20-а, не з`ясували ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що їх з`ясування є передумовою для закриття провадження в адміністративній справі з підстав встановлених пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України. 56. З огляду на зазначене, вказані обставини виключають наявність підстав закриття провадження у справі, виходячи із вимог пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України, а також необхідності реалізації позивачем в межах адміністративної справи № 200/5889/20-а подання заяви в порядку судового контролю за виконанням рішення, як про це зазначено судами попередніх інстанцій. 57. Відтак, вимоги позивача в межах цієї позовної заяви, можуть бути заявлені окремим адміністративним позовом та повинні оцінюватися судами на предмет правомірності таких вимог. 58. За наведеного правового регулювання Верховний Суд констатує, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, залишеної в силі судом апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 59. Відповідно до частин 1 - 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. 60. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 61. За таких обставин, з огляду на заявлені до суду касаційної інстанції вимоги, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 62. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial