Рішення адміністративного суду від 2024-07-16 00:00:00+03

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач, звернувся до суду з позовом до військової частини [NUMBER] (далі відповідач), в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 990 від 11.06.22 р. в частині накладення на [PERSON] , старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони, дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження (п. 3 наказу 990), Догани, (п. 9 наказу 990), та попередження про неповну службову відповідність (п. 13 наказу 990); - визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 1043 від 20.06.22 р. в частині накладення на [PERSON] , старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони, дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження (п. 3 наказу 1043), мотивуючи його тим, що жодного порушення військової дисципліни ним не допущено, в наказах не зазначені конкретні факти порушення останнім службових обов`язків, а тому спірні накази № 990 від 11.06.22 р. та № 1043 від 20.06.22 р. є протиправними та підлягають скасуванню. Крім того, позивач стверджує, що жоден з вищезазначених наказів до його відома не доводився, він дізнався, що до нього застосована дисциплінарна відповідальність лише після того, як не отримав грошової винагороди за результатами виплати у серпні місяці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у позові відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимог позивача у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, судом першої інстанції не досліджено та не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказами, що призвело до ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення суду. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке: Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.22 р. наказом № 43 Міністерства оборони України в особі командира військової частини [NUMBER] [PERSON] було призначено на посаду старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони. Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 990 від 11.06.22 р. до позивача застосовано стягнення за порушення військової дисципліни, а саме: - вимог пункту 3 статті 242 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (несвоєчасне гоління) [PERSON] , старший бойовий медик медичного пункту батальйону охорони, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення дисциплінарного стягнення зауваження (п. 3 наказу); - вимог пункту 15 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (за порушення форми одягу) [PERSON] , старший бойовий медик медичного пункту батальйону охорони, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення дисциплінарного стягнення догана (п. 9 наказу); - вимог пункту 3 статті 242 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (несвоєчасне гоління) [PERSON] , старший бойовий медик медичного пункту батальйону охорони, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення дисциплінарного стягнення Зауваження (п. 3 наказу). - за систематичне порушення вимог статті 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (низька виконавча дисципліна) [PERSON] , старший бойовий медик медичного пункту батальйону охорони, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення дисциплінарного стягнення попередження про неповну службову відповідність (п. 13 наказу). Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) № 1043 від 20.06.22 р. до позивача застосовано стягнення за порушення військової дисципліни, а саме: - вимог пункту 3 статті 242 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (несвоєчасне гоління) [PERSON] , старший бойовий медик медичного пункту батальйону охорони, був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, шляхом накладення дисциплінарного стягнення зауваження (п. 3 наказу). Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду. Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено порушення позивачем дисципліни, які носили систематичний характер, а тому спірні накази є правомірними, адже обов`язок позивача, як військовослужбовця дотримуватись норм Статуту внутрішньої дисципліни Збройних Сил України, в тому числі правил особистої і громадської гігієни, а обов`язок командира (начальник) забезпечити у підпорядкованій йому частині (підрозділі) додержання військовослужбовцями особистої і громадської гігієни, при цьому командир наділений правом віддавати накази та розпорядження, а у разі виявлення порушення військової дисципліни Дисциплінарним статутом передбачені дисциплінарні стягнення, які і були накладені у спірних наказах співмірно до вчинених позивачем порушень. П`ятий апеляційний адміністративний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке: Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-ХІУ від 24.03.1999 р. затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. За визначенням, наведеним у пункті 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Згідно ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту. Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів). Статтею 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Згідно ч. 1 ст. 106 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток З до цього Статуту). Частиною 2 статті 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Статтею 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується; характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення. Отже, з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та визначення ступеня вини, прийняттю рішення про накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення передує проведення службового розслідування. Вирішуючи такі спори, суд має виходити з обставин, встановлених службовим розслідуванням, характеру проступку, мотивів, за яких його вчинено та якими доказами це підтверджується. Відповідно до вимог ст. 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено. Щодо зазначеного в оскаржуваних Наказах про несвоєчасне гоління слід зазначати таке. Відповідно до пункту 242 Розділу «Санітарно-гігієнічні і протиепідемічні заходи» ЗУ «Про Статут внутрішньої служби ЗСУ»: «Додержання правил особистої гігієни включає: - ранкове і вечірнє вмивання з чищенням зубів; - миття рук перед прийманням їжі; - своєчасне гоління, підстригання волосся та обрізання нігтів; - щотижневе миття в лазні зі зміною натільної і постільної білизни, онуч і шкарпеток; - утримання в чистоті обмундирування, взуття й постелі, своєчасну заміну підкомірців. Зачіска військовослужбовця, а також вуса, борода, якщо вони є, мають відповідати вимогам гігієни і не заважати використанню засобів індивідуального захисту та носінню спорядження. Носіння бороди дозволяється за наявності медичних показань». Також, абзацом 16 пункту З Розділу III Наказу Міністерства оборони України № 606 від 20.11.2017 «Про затвердження Правил носіння військової форми одягу та знаків розрізнення військовослужбовцями Збройних сил України, Державної спеціальної служби транспорту та ліцеїстами військових ліцеїв» визначено: «Усім категоріям військовослужбовців під час бойових та навчально-бойових завдань дозволяється мати бороду та вуса за умови, що вони відповідають вимогам гігієни і не заважають використанню засобів індивідуального захисту та носінню спорядження». Тобто, як вбачається із зазначених норм, військовослужбовцям дозволяється мати вуса та бороду, а виходячи з оскаржуваного Наказу, відповідачем не зазначено конкретних фактів порушення, що говорить про те, що даний Наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена Наказом Міністра оборони України № 82 від 15.03.2004 р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30.03.2004 року за № 385/8984 (далі - Інструкція № 82). Розділом II Інструкції № 82 визначено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб. Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння). Відповідно до Розділу III Інструкції № 82, рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Інші посадові особи у разі необхідності клопочуть за підпорядкованістю про призначення службового розслідування. Міністр оборони України та начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України та їх заступники можуть призначати службові розслідування безпосередньо або доручати їх проведення підпорядкованим посадовим особам. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження. Службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншій посадовій особі. У разі потреби залучення фахівців до проведення службового розслідування командиром (начальником) призначається комісія у складі групи фахівців на чолі з головою комісії, про що оголошується в наказі. Розділом VII Інструкції № 82 визначено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено посадовою особою, якою він призначений, або старшим начальником, але не більше як на один місяць. У термін службового розслідування не включається час перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні. До участі у проведенні розслідування не повинні залучатися особи, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особи, які особисто зацікавлені в його результатах. Начальник (командир) зобов`язаний призначити службове розслідування не пізніше триденного терміну з моменту, коли йому стало відомо про факт учинення правопорушення, подію, що потребують з`ясуванню обставин, за яких вони сталися. Відповідно до Розділу V Інструкції № 82, після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування Військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: - знати підстави проведення службового розслідування; - бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; - відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; - давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; - з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; - порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; - висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; - ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); - оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України. Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІУ (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах. Згідно ст. 6 Статуту внутрішньої служби ЗСУ внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець. Абзацом 12 ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно. Згідно ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Пунктами 84, 85 та 87 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин. Отже, аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення за видами, встановленими ст. 68 Дисциплінарного статуту. При цьому, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником) і дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення. Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Водночас слід зазначити, що спірний наказ прийнято з порушенням ст. 84-87 Дисциплінарного статуту, оскільки останній не містить причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини, характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби. Саме по собі посилання на пункт статті Статуту внутрішньої служби Збройних сил України не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за відсутності зазначення характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків тощо. При цьому у пункт статті Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, яка стала підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, також не конкретизовано в чому саме полягало несвоєчасне гоління. Крім того, оскаржуваний наказ прийнято без попереднього проведення службового розслідування, яке не є обов`язковим, проте слід зазначити, що під час проведення службового розслідування можливо було встановити всі істотні факти вчинення позивачем правопорушення, якщо таке мало місце. Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що відповідач без належних правових підстав та без доведення вини позивача протиправно притягнув його до дисциплінарної відповідальності та застосував дисциплінарне стягнення у вигляді «ЗАУВАЖЕННЯ», «ДОГАНИ», «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ». Відповідно до статті 91 ЗУ «Про Дисциплінарний статуту Збройних Сил України»: «Заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість притягнення до дисциплінарної відповідальності безпосередньо винних осіб». Однак, в порушення вищезазначеної норми, відповідач застосував до позивача кілька дисциплінарних стягнень: «ЗАУВАЖЕННЯ» за одне і те ж правопорушення. З огляду на вказане, суд доходить висновоку про протиправність прийнятих наказів командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.06.2022 року № 990 та від 20.06.2022 року № 1043 в частині накладення на [PERSON] , старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони, дисциплінарного стягнення у вигляді «ЗАУВАЖЕННЯ» (п. З Наказу 990), «ДОГАНИ», (п. 9 Наказу 990), та «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ» (п. 13 Наказу 990), «ЗАУВА1КЕННЯ» (п. З Наказу 1043), у зв`язку з чим накази в цій частині належать до скасування. Щодо порушення форми одягу слід зазначити таке. Відповідачем в Наказі № 990 від 11.06.2022 р. зазначено: « 9. За порушення вимог пункту 15 статті 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (за порушення форми одягу) накласти дисциплінарне стягнення у вигляді «ДОГАНА» на солдата [PERSON] , старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони». Однак, пункт 15 статті 128 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» передбачає інше, а саме: «Солдат зобов`язаний: ... виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників)». Тобто, з вищезазначеного не вбачається, за що саме позивача було притягнуто до дисциплінарного стягнення: за порушення форми одягу, чи за порушення розпорядку дня військової частини та виконання наказів. Крім того, оскаржуваний наказ прийнято без попереднього проведення службового розслідування, яке не є обов`язковим, проте слід зазначити, що під час проведення службового розслідування можливо було встановити всі істотні факти вчинення позивачем правопорушення, якщо таке мало місце. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідач без належних правових підстав та без доведення вини позивача протиправно притягнув його до дисциплінарної відповідальності та застосував дисциплінарне стягнення у вигляді «ДОГАНИ», а отже у зв`язку з чим наказ в цій частині належить до скасування. Щодо низької виконавчої дисципліни слід зазначити таке. Відповідачем в Наказі № 990 від 11.0б.2022 р. зазначено: « 13. За систематичне порушення вимог статті 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України (низька виконавча дисципліна) накласти дисциплінарне стягнення у вигляді «ПОПЕРЕДЖЕННЯ ПРО НЕПОВНУ СЛУЖБОВУ ВІДПОВІДНІСТЬ» на солдата [PERSON] , старшого бойового медика медичного пункту батальйону охорони». Стаття 126 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних сил України» має назву «Командир відділення зобов`язаний», і далі містить 28 пунктів, в який розписано обов`язки командира відділення. Виходячи з даного пункту оскаржуваного наказу № 990 від 11.06.2022 р. суду не зрозуміло за що в даному випадку було притягнуто Позивача до дисциплінарного стягнення. Крім того, оскаржуваний наказ прийнято без попереднього проведення службового розслідування, яке не є обов`язковим, проте слід зазначити, що під час проведення службового розслідування можливо було встановити всі істотні факти вчинення позивачем правопорушення, якщо таке мало місце. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідач без належних правових підстав та без доведення вини позивача протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді «ДОГАНИ», а отже у зв`язку з чим наказ в цій частині належить до скасування. Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного Рішення було неповно з`ясовано судом обставини, що мають значення для справи, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване Рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Результат розгляду: granted