Рішення адміністративного суду від 2022-07-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до [INFO], в якому просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідки про розмір грошового забезпечення [PERSON] , з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років), обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, та встановленого Законом України від 14.11.2019 № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2021; - зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Запорізькій області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії [PERSON] , з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років), обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, та встановленого Законом України від 14.11.2019 № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2021. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 311 КАС України. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262). 23 липня 2021 року позивач звернувся до [INFO] із заявою про видачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020 і на 01.01.2021, в якій розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням буде визначений відповідно до п. 4 постанови № 704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 і на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 29.01.2020 і з 01.01.2021 перерахунку основного розміру пенсії. Підставою подання заяви позивач зазначила набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - постанова № 103), згідно з яким внесені зміни до пункту 4 постанови № 704 (а.с. 10) Відповідач, листом від 06.08.2021 за № 2269/с відмовив в задоволені заяви щодо видачі довідок, зазначивши при цьому, що станом на день звернення розрахунок посадових окладів для військовослужбовців та пенсіонерів МО України не змінився, згідно п. 4 Постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Інших розпоряджень від КМУ щодо зміни розрахунків посадових окладів та окладів за військовим званням не надходило. Після 01.03.2018 рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстав для проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям немає. (а.с. 11) Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернулась до суду з цим позовом. Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Застосування ж мінімальної заробітної плати як розрахункової величини до грошового забезпечення, з якого мала б перераховуватись пенсія особам звільнених з військової служби, є необґрунтованою. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Приписами частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704, якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018. Отже, набрання чинності 01.03.2018 постановою КМУ № 704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018, виходячи з грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 постановою КМУ № 704. Постановою КМУ № 704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16. Пунктом 4 постанови КМУ № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. Водночас пунктом 6 постанови КМУ № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до постанови КМУ № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Отже, згідно з постановою КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції. Такі ж правила діяли при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і з цієї дати фактично відновлено дію пункту 4 постанови № 740 у первісній редакції, яка зазначена вище, зокрема і щодо 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII (далі - Закон № 1774), який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Таким чином, після набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18 зміст пункту 4 постанови № 704 суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774, а тому цей пункт не може бути застосований як при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців, так відповідно і при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. При цьому позивач вважає, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774 з 29 січня 2020 року та з 1 січня 2021 року підвищились оклади військовослужбовців у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому виникли підстави для перерахунку його пенсії, у зв`язку з чим він і звернувся до відповідача із заявою про оформлення нових довідок станом на 1 січня 2020 року і на 1 січня 2021 року та направлення таких довідок до пенсійного органу для подальшого проведення перерахунку його пенсії. Разом з тим, відповідач у відзиві зазначав, що у нього відсутні відомості на підтвердження зміни (підвищення) після 1 березня 2018 року розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців як обов`язкової передумови для виникнення у нього обов`язку зі складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для перерахунку пенсії і позивачем наявності таких змін у грошовому забезпеченні не доведено. (а.с. 49-52) Зазначене підтверджується й тим, що Кабінетом Міністрів України відповідне рішення в порядку ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 про здійснення перерахунку пенсій не приймалось. Отже, відповідач заперечує, що з 29 січня 2020 року і з 1 січня 2021 року відбулось фактичне підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. Докази на спростування цих доводів в матеріалах справи відсутні. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 обставиною, що обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, повинно бути підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а такого підвищення як з 29 січня 2020 року та з 1 січня 2021 року фактично не відбулось, то підстави для перерахунку пенсії позивача, а відповідно і для видачі відповідачем нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку як з 29 січня 2020 року та з 1 січня 2021 року пенсії позивача відсутні. Відповідач не має правових підстав для складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з окладами відповідної категорії військовослужбовців, які фактично таких окладів не отримують. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові, проте неправильно визначився з предметом спору і мотивував таку відмову відсутністю підстав для застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для обчислення окладів військовослужбовців, хоча позивачем такі вимоги в позові не заявлялись. Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні позову, проте помилково зазначені підстави відмови. Відповідно до частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини. За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивування висновків суду. Оскільки справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial