Рішення адміністративного суду від 2022-11-28 00:00:00+02

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 10.06.2022 року, СТ ДСП СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст.л. поліції Хидієвим А.М. відносно [PERSON] був складений Протокол серія ВАВ №390591 від 10.06.2022 року про вчинення адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП, щодо порушення п.2 Наказу Запорізької обласної державної адміністрації №234 від 07.05.2022 року. 21 червня 2022 року, Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради була ухвалена Постанова №179 у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення. Постанова №179 у справі про адміністративне правопорушення від 21.06.2022 року була мотивовано тим, що Позивачем були порушені приписи Наказі військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 року №3 та №19 від 25.04.2022 року Позивач вважає Постанову №179 від 21.06.2022 року такою, що ухвалена із грубим порушення вимог чинного законодавства, а саме: Розгляд справи відбувався без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; Зазначено невірні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; У справі відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення; Мотивуючи оскаржувану Постанови Відповідач керувався нормативно-правовими актами, які втратили свою законну силу. Так, 21 червня 2022 рожу Відповідачем ухвалено Постанову №179 про визнання Позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно до Листа від 24.06.2022 року №13-05/185 копія Постанова №179 від 21 „06,2022 року до відома була направлена за адресою; вул, Зірічна, 6уд,24 у м, Запоріжжя, 69096 у той час, як Позивач зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , Таким чином, Постанова №179 від 21.06.2022 року не отримувалась та не могла бути отримана Позивачем, 26.08.2022 року, уповноважений представник Позивача ознайомився із матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача. З огляду на зазначене, Позивач фактичне довідався про порушення його прав та законних інтересів - 26.08.2022 року. Також як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення - Постанова №179 від 21.06,2022 року базується на Протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з порушеннями норм чинного законодавства, не підтвердженому належними та достатніми доказами, в її основу покладені пояснення Позивача, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, які протирічать одне одному, а також суперечать Протоколу про адміністративне правопорушення та ґрунтуються виключно на припущеннях та суб`єктивний висновках Відповідача. Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К/9901741573/18. Дослідивши Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №390591 від 10.06.2022 року, який складений СТ ДСП СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст.л. поліції [PERSON] , відносно Позивача за ч.2 ст.156 КУпАП, вбачається, що у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пива "Чайка" та про наявність фіскального чека, що "поза розумним сумнівом" підтверджував би продаж вказаного товару. Також, при винесені оскаржуваної постанови Відповідач керувався нормативно-правовими актами законодавства України, які втратили свою чинність. Так, Наказ військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 року №3 "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області" із змінами відповідно до Наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації №19 від 25.04.2022 року, визнано такими, що втратили чинність відповідно до п.З Наказу Запорізької обласної державної адміністрації від 07.05.2022 року №34. Таким чином, Позивач згідно до оскаржуваної Постанови №179 від 21.06.2022 року у справі про адміністративне правопорушення, був притягнутий до відповідальності на підставі скасованих Наказів військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 року №3 та №19 від 25.04.2022 року З наведених підстав просив визнати протиправною та скасувати Постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №179 від 21,06.2022 року. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Адміністративної комісії прій виконавчому комітеті Запорізької міської ради на користь [PERSON] витрати на надання професійну правової допомоги. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на користь [PERSON] судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. Ухвалою судді від 19.10.2022 прийнято до розгляду даний адміністративний позов, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст.\~268,\~272,\~286 Кодексу адміністративного судочинства України\~(далі -\~КАС України), відкрито провадження у справі та призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання. 03.11.2022\~року від\~Адміністративної комісії\~при виконавчому\~комітеті Запорізької\~міської ради\~в особі\~голови комісії\~Цапій Ф.\~надійшов відзив\~на позов,\~в якому\~відповідач просив\~у задоволенні\~позову відмовити\~в повному\~обсязі,\~а судові\~витрати покласти\~на позивача.\~У відзиві\~зазначає,\~що Під\~час розгляду\~матеріалів адміністративної\~справи встановлено,\~що 10.06.2022\~о 15\~год.\~40\~хв.\~ [PERSON] ,\~знаходячись у\~приміщенні торгівельного\~павільйону "Піваріум",\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~та перебуваючи\~на посаді\~ФОП даного\~закладу,\~здійснив продаж\~алкогольного напою,\~а саме\~пиво об`ємом\~0,5\~л.\~Марки "Чайка"\~після 14:00\~год.,\~чим порушив\~п.\~2\~наказу Запорізької\~обласної державної\~адміністрації №\~234\~від 07.05.2022,\~за що\~передбачена відповідальність\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~156\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення.\~На підставі\~вищезазначеного було\~складено протокол\~про адміністративне\~правопорушення від\~10.06.2022\~№ 390591,\~у поясненні\~Позивач зазначив,\~що 10.06.2022\~о 15:40\~год він\~знаходився у\~торговому павільйоні\~"Піваріум",\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~до павільйону\~знайшов його\~знайомий,\~якому позивач\~продав банку\~пива "Чайка"\~об`ємом\~0,5\~л.,\~іншим особам\~він пиво\~не продавав.\~Під час\~розгляду справи\~про адміністративне\~правопорушення на\~засіданні адміністративної\~комісії при\~виконавчому комітеті,\~яке відбулось\~21.06.2022\~року,\~ [PERSON] ,\~не з`явився.\~Про дату\~та час\~розгляду справи\~була повідомлений\~у протоколі.\~За наслідками\~розгляду справи\~про адміністративне\~правопорушення [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~156\~КУпАП та\~накладено адміністративне\~стягнення у\~вигляді штрафу\~в розмірі\~6800\~грн.\~Протоколом про\~адміністративне правопорушення\~від 10.06.2022\~№ 390591\~зафіксовано факт\~продажу 10.06.2022\~о 15:40\~годині позивачем\~алкогольне пиво\~«Чайка» об`ємом\~0,5\~л.\~з порушенням\~правил тор\-гівлі,\~а саме\~у заборонений\~час доби.\~Даний протокол\~містить підпис\~позивача,\~в акті\~опитування особи\~зазначається,\~що Позивач\~продав банку\~нива "Чайка"\~об`ємом\~0,5\~л.\~своєму знайомому\~більше жодних\~зауважень та\~заперечень в\~ньому не\~зазначено.\~Заяв та\~клопотань під\~час складання\~протоколу від\~ [PERSON] \~не надходило. Отже, із вищезазначеного вбачається той факт що Позивач сам ви\-знав, що продав у заборонений час доби алкогольне пиво «Чайка». Також Позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що він не міг по\-рушити наказ № 34, після втрати ним чинності, як зазначено у графі «склад адміністративного правопорушення» протоколу про адміністративне правопо\-рушення, оскільки неможливо порушити акт, який втратив свою чинність. Стосовно даного твердження варто зазначити наступне. Відповідно до п. 2 наказу Запорізької обласної державної адміністрації від 07.05.2022 № 34 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької об\-ласті» дозволено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробле\-ними на спиртовій основі з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин виключно в магазинах, що мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкоголь\-ними напоями. Пунктом 4 наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.06.2022 № 45 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на терито\-рії Запорізької області» визнано таким, що втратив чинність, наказ військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 07.05.2022 № 34 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької об\-ласті». Проте п.2 вищевказаного наказу було дозволено торгівлю алкоголь\-ними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин виключно в магазинах, що мають ліцен\-зію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, та виключно в місті Запоріжжі, Біленьківській, Долинській, Михайлівській, Петро-Михайлівській, Широківській територіальних громадах, що не виключає факт адміністра\-тивного правопорушення вчиненого Позивачем передбаченого ч. 2 ст. 156 КУ\-пАП. Крім того, з аналізу зазначених вище Наказів вбачається, що перебіг строку заборони на продаж алкогольних напоїв не переривався. А тому, в діях [PERSON] , за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.06.2022 року ВАВ №390591, є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. За таких обставин, у адміністративної комісії не було підстав прийняти інше рішення, ніж визнати [PERSON] винним у скоєнні адмінправопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Таким чином, повно та всебічно розглянувши справу, об`єктивно встано\-вивши обставини вчинення правопорушення, оцінивши докази, врахувавши особу порушника, обставини, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, адміністративна комісія, встано\-вила вину позивачки у вчинені адміністративного правопорушення передбаче\-ного ч. 2 ст. 156 КУпАП, при обставинах викладених у протоколі про адмініс\-тративне правопорушення ВАВ №390591 від 10.06.2022 року, яка доведена поза сумнівом. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить суд відмовити у позові в повному обсязі. 14.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно до якої позивач підтримав позов у повному обсязі, на підставах, що викладені у позовній заяві і просить його задовольнити. 25.11.2022 від позивача надійшла заява, в якій позивач просив стягнути з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань, витрати на надання правової допомоги в розмірі 5 800 грн. 00 коп. Стягнути з Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за рахунок бюджетних асигнувань, витрати на оплату судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Як випливає зі змісту спірної постанови від 21.06.2022 № 179, 10.06.2022 року о 15 год. 40 хв, [PERSON] , знаходячись у приміщенні торгівельного павільйону «Піваріум» по [ADDRESS] , та перебуваючи на посаді ФОП даного закладу, здійснив продаж алкогольного напою, а саме пиво об`ємом 0,5 л марки «Чайка» після 14:00 год., чим порушив п. 2 Наказу Запорізької обласної державної адміністрації № 234 від 07.05.2022 року, відповідальність за це правопорушення передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цією постановою на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення 6800,00 грн. Відповідно до\~ст. 9 КАС України\~розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 1\~ст. 72 КАС України\~доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до\~ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно зі\~ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частина 2\~статті 156 КУпАП\~встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби. Відтак, обов`язковою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є діяння, яке полягає у продажі, зокрема і пива та алкогольних напоїв, у час доби, що заборонений\~відповідним рішенням органу місцевого самоврядування. Суб`єктом даного правопорушення, виходячи із диспозиції даної норми, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. За приписами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених вп,7 Постанови пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. А згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.З ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. Відповідно до\~ст.251\~КУпАП визначено,\~що доказами\~б справі\~про адміністративне\~правопорушення,\~є будь-які\~фактичні дані,\~на основі\~яких у\~визначеному законом\~порядку орган\~(посадова\~особа)\~встановлює наявність\~чи відсутність\~адміністративного правопорушення,\~винність даної\~особи в\~його вчиненні\~та інші\~обставини,\~що мають\~значення для\~правильного вирішення\~справи.\~Ці дані\~встановлюються протоколом\~про адміністративне\~правопорушення,\~поясненнями особи,\~яка притягається\~до адміністративної\~відповідальності,\~потерпілих,\~свідків,\~висновком експерта,\~речовими доказами,\~показаннями технічних\~приладів та\~технічних засобів,\~що мають\~функції фото\~- і кінозйомки,\~відеозапису чи\~засобів фото»\~і кінозйомки,\~відеозапису,\~які використовуються\~при нагляді\~за виконанням\~правил,\~норм і стандартів,\~що стосуються\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~протоколом про\~вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідно до от.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, .встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. На цьому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а. Так, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні. Як убачається із матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за продаж у приміщенні торгівельного павільйону «Піваріум» по [ADDRESS] , та перебуваючи на посаді ФОП даного закладу, здійснив продаж алкогольного напою, а саме пиво об`ємом 0,5 л марки «Чайка» після 14:00 год. Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення, копія яких долучена представником відповідача до відзиву, не містить належних та допустимих доказів того, що здійснено продаж алкогольного напою та продаж вказаного алкогольного напою був здійснений позивачем. Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 р. справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К/9901741573/18. Дослідивши Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №390591 від 10.06.2022 року, який складений СТ ДСП СВ ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ст.л. поліції [PERSON] , відносно Позивача за ч.2 ст.156 КУпАП, вбачається, що у вказаному протоколі не зазначено інформації про вилучення пива "Чайка" та про наявність фіскального чека, що "поза розумним сумнівом" підтверджував би продаж вказаного товару. З огляду на викладені обставини, суд доходить до висновку, що у адміністративної комісії були відсутні належні та допустимі докази для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2\~ст. 156 КУпАП. Крім того, диспозиція ч. 2 ст.156 КУпАП\~є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють правила торгівлі, у тому числі, алкогольними напоями. Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, порушення якого допущено особою відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Основним джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки саме він є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. У протоколі про адміністративне правопорушення взагалі відсутні реквізити нормативно-правового документу, який, на думку особи, яка складала протокол, було порушено [PERSON] . При цьому, адміністративною комісією при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] встановлено, що позивачем порушено вимоги Наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 року №3 "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області" із змінами відповідно до Наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації №19 від 25.04.2022 року, щодо заборони продажу алкогольних напоїв на період воєнного стану. 11.03.2022 військовим комісаром [INFO] спільно з начальником обласної військової адміністрації, на виконання наданих повноважень видано наказ № 3 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», яким заборонено з 00:00 годин 12.02.2022 до 00:00 годин 27.03.2022 торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності фізичними особами-підприємцями на території Запорізької області. 25.04.2022 наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації № 19 внесені зміни до наказу № 3 від 11.03.2022 і продовжено заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності фізичними особами-підприємцями на території Запорізької області до 26.05.2022. Однак, згідно з наказом військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 07.05.2022 № 34 прийнято такі рішення: 1. Заборонено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, фізичними особами-підприємцями на території Запорізької області на весь час воєнного стану в Україні. 2. Дозволено торгівлю алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі з 10 годин 00 хвилин до 14 годин 00 хвилин виключно в магазинах, що мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. 3. Визнано такими, що втратили чинність накази військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 № 3 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», від 25.03.2022 № 11 «Про внесення змін до наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 № 3 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», від 25.04.2022 № 19 «Про внесення змін до наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 13.03.2022. Разом із тим, при винесені оскаржуваної постанови, що винесена 21.06.2022, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 156 КУпАП, за порушення ним вимог наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 11.03.2022 року №3 "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області" із змінами відповідно до Наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації №19 від 25.04.2022 року, який втратив чинність 07.05.2022 на підставі наказу військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 07.05.2022 № 34. Як вбачається зі змісту Відзиву на позовну заяву вих. №б/н від 31.10.2022 року, Відповідач визнає, що пунктом 4 Наказу голови Запорізької обласної державної адміністрації від 01.06.2022 № 45 "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області визнано таким, що втратив чинність, Наказ військового командування і Запорізької обласної військової адміністрації від 07.05.2022 № 34 "Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької об ласті". Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого ВС у Постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення. Крім того, відповідно до статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положення про адміністративну комісію при виконавчому комітеті Запорізької міської ради, затвердженої рішенням виконавчого комітету №29 від 28.01.2019 року: при накладенні стягнення, адміністративна комісія враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Згідно спірної постанови, комісія встановила майновий та соціальний стан порушника, в результаті цього накладено адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті у вигляді 6800,000 гривень. Чому обрана саме така сума, зі спірної постанови з`ясувати неможливо. Яким чином на цей розмір вплинули пом`якшуючі і обтяжуючі відповідальність обставини, майновий та соціальний стан невідомо. Санкція ч. 2 статті 156 КУпАП, передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Однак, спірною постановою штраф не накладався. Окрім того, відповідно до Листа від 24.06.2022 року №13-05/185 копія Постанова №179 від 21.06.2022 року до відома була направлена за адресою: [ADDRESS] у той час, як Позивач зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, Постанова №179 від 21.06.2022 року не отримувалась та не могла бути отримана Позивачем. Отже, судом встановлено, що розгляд справи відбувався без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено невірні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, У справі відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, Відповідач керувався нормативно-правовими і, свобод і актами, які втратили свою законну силу. Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави. Разом із тим, орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, не має права самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу, що є неприпустимим. Таким чином, оскільки фактичні обставини, викладені в оскаржуваній постанові, не утворюють складу адміністративного правопорушення, оскільки ґрунтуються на порушенні позивачем вимог нормативного акту, що втратив законну силу, та відповідно до ч. 2\~ст. 77 КАС України\~доказів протилежного відповідачем не надано, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена за відсутності достатніх доказів на підтвердження того, що [PERSON] у день, час та місці, які зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, здійснював продаж алкогольних напоїв, суд доходить висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2\~ст. 156 КУпАП, що у свою чергу свідчить про неправомірність винесеної відносно останньої постанови про накладення адміністративного стягнення та обумовлює необхідність її скасування. Відповідно до ч. 3\~ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3\~ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП, а позов - підлягає задоволенню. Згідно зі\~статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Між [PERSON] , як Клієнтом з однієї сторони та адвокатом Бичківським О.О. з був укладений 15.08.2022 року Договір №22/02 про надання правової допомоги далі за текстом - Договір). Відповідно до п.1.1. Договору - [PERSON] (далі за текстом - Клієнт) доручив, а ьлззкат [PERSON] (далі за текстом - Адвокат) прийняв на себе зобов`язання вслати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги), пов`язану (і) з захистом його грав і законних інтересів на підприємствах, установах і організаціях усіх форм власності незалежно від підпорядкування та в судах всіх інстанцій, що діють в системі судоустрою України. Згідно до п.2.2.4. Договору Клієнт зобов`язався своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги Адвоката. Пунктом 3.1. Договору визначено, що за надання правової допомоги Адвокатом, Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається з урахуванням складності справи, ціни позову, значенням справи для клієнта, витрат адвоката, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану Клієнта, а також розумності та інших істотних обставин і визначається у Описі робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги. Гонорар на підставі цього Договору за виконану роботу сплачується Клієнтом на підставі рахунку Адвоката протягом 3 робочих днів з дня його виставлення. Сторони домовились, що оплата за судове засідання можлива до його проведення. За результатом наданих послуг складається Акт приймання-передачі послуг, який підписується Клієнтом протягом 3 робочих днів з дня його отримання. Станом на 22.11.2022 року, за завданням Клієнта, Адвокатом була надана професійна правова допомога на загальну суму 5 800 (п`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. згідно Рахунку-фактури №22/02-01 від 26.08.2022 року та Акту №22/02-01 приймання- передачі наданих послуг від 26.08.2022 року на суму 3500,00 грн.; Рахунку-фактури №22/02-02 від 22.11.2022 року та Акту №22/02-02 приймання-передачі наданих послуг від 22.11.2022 року на суму 2300,00 грн. Детальний опис вих.№22/22-11 від 22.11.2022 р. робіт (наданих послуг) та здійснених витрат виконаних Адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги Клієнту у справі визначає обсяг та зміст наданих правничих (правових) послуг. Таким чином, Сторони Договору належним чином ідентифікували конкретну правову допомогу, що надається Адвокатом Клієнту. Факт оплати послуг Адвоката, в сумі 5 800 грн. 00 коп., підтверджується Платіжним дорученням №110 від 27.08.2022 року на суму 3 500,00 грн. та Платіжним дорученням №189 від 23.11.2022 року, на суму 2300,00 грн., яке є достатнім і належним доказом здійснення оплати Клієнтом послуг Адвоката. Відповідно до п.10) ч.3 ст.2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення. Відповідно до ч.І ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із сувового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ч.3 ст.134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1 розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою,- 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною четвертою ст.134 КАС України унормовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 2\~ст. 132 КАС України\~розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. [PERSON] були понесені витрати на оплату судового збору, що підтверджується Платіжним дорученням №111 від 27.08.2022 року на суму 992,40 грн. 40 коп. Приписами ч. 1\~ст. 139 КАС України\~передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрат на правничу допомогу 5800,00 грн.

Результат розгляду: granted