Рішення адміністративного суду від 2024-03-28 00:00:00+02

У червні 2023 року [PERSON] звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області) щодо відмови зарахувати до спеціального стажу період роботи з 12.10.2017 по 31.03.2022 управління літаками, години та неврахування коефіцієнту 12 з 2014 року; - зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області зарахувати йому згідно Довідки № 45 від 24.05.2022, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондор", льотної книжки до спеціального стажу період роботи з 12.10.2017 по 31.03.2022 управління літаками, години із застосуванням коефіцієнту 12 з 2014 року та перерахувати пенсію з 25.05.2022, з урахуванням проведених виплат. Позов обґрунтовано тим, що йому до спеціального стажу підлягає зарахуванню періоди роботи з 12.10.2017 по 31.03.2022 управління літаками, та наліт-години згідно довідки № 45 від 24.05.2022, виданої ТОВ «Кондор» із застосуванням коефіцієнту 12, проте відповідач протиправно не здійснив цього. Також зазначає, що для проведення зустрічної перевірки у відповідача були всі необхідні засоби. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив [PERSON] , який вважає, що оскаржуване рішення прийняте на підставі не повністю досліджених доказах та з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому просить скасувати це рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вимоги апеляційної скарги загалом обґрунтовані тими ж доводами, що й в позовній заяві. Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12.05.2022 [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення». За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення № 071750007492 від 20.05.2022 про відмову у призначенні пенсії, з якого, до спеціального стажу позивача не враховано дані довідки № 39 від 31.03.2022, оскільки не співпадають години нальоту з даними льотної книжки за 2010, 2013, 2014 роки, відсутні підстави видачі довідок та відсутня інформація про реєстрацію повітряних суден. 23.05.2022 [PERSON] повторно звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за результатами розгляду якої 02.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області прийняло рішення № 071750007492 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років. Не погодившись із вказаними діями, позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом та просив: - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови у призначенні [PERSON] пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області зарахувати до пільгового стажу відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період навчання та період робити [PERSON] , а саме: згідно трудової книжки: 1991 - 1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА. 03.07.1995 - 16.11.1998 - період роботи в Закарпатському Вертолітному виробничо об`єднанні, посада другий пілот Як-40. 17.11.1998 прийнятий на роботу в AT «Футбольний клуб «Динамо» Київ» другий пілот Як -40, 01.08.2007 переведений на посаду командира льотнотехнічної служби. 01.10.2010 звільнений. 01.11.2010 - 01.10.2012 період роботи в TOB «Авіакомпанія «Аеро-Чатрет», командир повітряного судна Як - 40. 02.01.2014 - період роботи в TOB Авіакомпанія «МАРС PK» командир - інструктор повітряного судна АТ-3. 2.03.2014 прийнятий на посаду командира повітряного судна - інструктора за сумісництвом в TOB «Льотна школа Кондор». 01.04.2014 - переведений на основне місце роботи на посаду командира повітряного судна інструктора в TOB «Льотна школа "Кондор». 31.03.2022 - звільнений; згідно довідки № 45 від 24.05.2022, яка видана TOB «Льотна школа «Кондор» та льотної книжки: 06.08.1991 - 22.04.1994 - навчання Сасівське льотне училище ЦА. 01.08.1995 - 31.12.1997 - період роботи в Закарпатському Вертолітному виробничому об`єднанні, посада другий пілот Як-40. 01.01.1998 - 01.10.2010 період роботи в AT «Футбольний клуб «Динамо» Київ», посада другий пілот Як - 40. 01.11.2010 - 30.09.2012 період роботи в TOB «Авіакомпанія «Аеро-Чатрет», посада командир повітряного судна Як-40. 01.08.2013 - 30.12.2013 період роботи в TOB Авіакомпанія «МАРС PK», посада командир - інструктор повітряного судна АТ-3. 12.03.2014 - 18.02.2022 період роботи в TOB «Льотна школа «Кондор», посада командир - інструктор повітряного судна та призначити [PERSON] пенсію за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення за призначенням пенсії, 23.05.2022. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі № 260/2206/22 адміністративний позов [PERSON] задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області № 071750007492 від 02.06.2022 щодо відмови у призначенні [PERSON] пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 25.05.2022 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду та Довідки № 45 від 24.05.2022, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор». На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі № 260/2206/22 Головне управління повторно розглянуло заяву від 25.05.2022 про призначення позивачу пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням висновків суду та довідки № 45 від 24.05.2022, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор». Згідно довідки № 45 від 24.05.2022, яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю «Кондор», загальний наліт згідно ст. 54 підпунктів «а» та «б», п.1 вислуга років позивача в авіаційних компаніях складає 10 673 годин 08 хвилин, що = 62,98 рокам, з них транспортний наліт - 4009 од. 56 хв. (ст. 54, пп. а п.1 вислуга років = 16,708 рокам; 4009,56 : 20 +200,478 : 12 місяців), інструкторський наліт 6663 год. 12 хв. (ст. 54, пп. б п. 1 вислуга років = 46,272 рокам; 6663,12 : 12 = 556, 26 : 12). Відтак, з 25.05.2022 позивачу призначено пенсію за вислугу років з урахуванням страхового стажу 38 років 10 днів, в тому числі спеціальний стаж 26 років 9 місяців 16 днів. До спеціального стажу зараховано періоди та наліт-години згідно довідки № 45 від 24.05.2022, виданої ТОВ «Кондор». Розрахунок стажу (форма РС-право) свідчить, що під час розгляду заяви [PERSON] відповідачем зараховано до його страхового та спеціального стажу такі періоди: 01.09.1991- 22.04.1994 - навчання у вузі авіації (2 р. 7 міс. 22 дні); 16.06.1994 - 01.08.1995 (1 р. 1 міс. 16 дн.); 01.11.1995 - 31.12.1995 - управління літаками (20 годин за один місяць) (12 дн. 8г.); 01.01.1996 - 31.12.1996 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 міс. 10 дн. 47 г.); 01.01.1997 - 31.12.1997 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 міс. 3 дн. 42 г.); 01.01.1998 - 31.12.1998 - управління літаками (20 годин за один місяць) (7 міс. 12 дн. 148 г.); 01.02.1999 - 31.12.1999 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 міс. 3 дн. 42 г.); 01.01.2000 - 31.12.2000 - управління літаками (20 годин за один місяць) (6 міс. 22 дн. 135 г.); 01.01.2001 - 31.12.2001 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 1 міс. 19 дн. 273 г.); 01.01.2002 - 31.12.2002 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 3 міс. 9 дн. 306 г.); 01.01.2003 - 31.12.2003 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 10 міс. 440 г.); 01.01.2004 - 31.12.2004 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 р. 3 міс. 12 дн. 548 г.); 01.01.2005 - 31.12.2005 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 27 дн. 258 г.); 01.01.2006 - 31.12.2006 - управління літаками (20 годин за один місяць) (8 міс. 6 дн. 164 г.); 01.01.2007 - 31.12.2007 - управління літаками (20 годин за один місяць) (8 міс. 10 дн. 167 г.); 01.01.2008 - 31.12.2008 - управління літаками (20 годин за один місяць) (9 міс. 27 дн. 198 г.); 01.01.2009 - 31.12.2009 - управління літаками (20 годин за один місяць) (9 міс. 16 дн. 191 г.); 01.01.2010 - 01.10.2010 - управління літаками (20 годин за один місяць) (11 міс. 15 дн. 230 г.); 02.10.2010 - 31.10.2010 - 1 міс.; 01.11.2010 - 30.11.2010 - управління літаками (20 годин за один місяць) (4 міс. 3 дн. 82 г.); 01.12.2010 - 31.12.2010 - 1 міс.; 01.01.2011 - 30.11.2011 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 6 міс. 10 дн. 367 г.); 01.12.2011 - 31.12.2011 - 1 міс.; 01.01.2012 - 30.09.2012 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 р. 1 міс. 13 дн. 269 г.); 01.10.2012 - 03.10.2012 - 3 дн.; 01.07.2013 - 31.07.2013 - управління літаками (20 годин за один місяць) (1 міс. 22 дн. 35 г.); 01.08.2013 - 31.12.2013 - управління літаками (20 годин за один місяць) (11 міс. 12 дн. 228 г.); 01.01.2014 - 11.03.2014 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 міс. 11 дн.); 12.03.2014 - 30.11.2014 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 р. 7 міс. 6 дн. 624 г.); 01.12.2014 - 31.12.2014 - 1 міс.; 01.01.2015 - 31.12.2015 - управління літаками (20 годин за один місяць) (3 р. 7 міс. 3 дн. 862 г.); 01.01.2016 - 31.01.2016 - 1 міс.; 01.02.2016 - 30.11.2016 - управління літаками (20 годин за один місяць) (3 р. 3 дн. 722 г.); 01.12.2016 - 31.12.2016 - 1 міс.; 01.01.2017 - 31.01.2017 - 1 міс.; 01.02.2017 - 11.10.2017 - управління літаками (20 годин за один місяць) (2 р. 4 міс. 21 д. 574 г.); 12.10.2017 - 31.12.2017 - 2 міс. 20 д.; 01.01.2018 - 31.01.2018 - 1 міс.; 01.02.2018 - 31.12.2018 - 11 міс.; 01.01.2019 - 31.12.2019 - 1 р.; 01.01.2020 - 31.12.2020 - 1 р.; 01.01.2021 - 31.12.2021 - 1 р.; 01.01.2022 - 18.02.2022 - 1 міс. 18 д.; 19.02.2022 - 31.03.2022 1 міс. 13 д. Всього: 38 років 9 днів 6960 г. Спеціальний стаж, що дає право на пенсію по вислузі років (льотний та льотно-випробний склад (стаж до 10.10.2017) - 26 років 9 місяців 16 днів. 06.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити чи здійснено з 2013 року перерахунок його пенсії із застосуванням коефіцієнта 12 та зарахувати до спеціального стажу періоди його роботи з 12.10.2017 по 31.03.2022 управління літаками, години та здійснити перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта 12. Листом від 09.05.2023 ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило позивача про те, що з скасуванням норм чинного законодавства в частині призначення пенсій за вислугу років з 11.10.2017, підстав для зарахування періоду роботи з 12.10.2017 по 31.03.2022 до спеціального стажу немає. Крім того зазначено, що за період з 01.08.2013 по 31.12.2013 проставлено замість 20 годин нальоту на місяць - 12 годин нальоту на місяць за займаною посадою інструктора. Також, як зазначає відповідач, згідно записів трудової книжки № 16-18 з 12.03.2014 [PERSON] був прийнятий на посаду командира повітряного судна-інструктора за сумісництвом, а з 01.04.2014 - переведений на основне місце роботи, в зв`язку з чим виникла необхідність перевірки правильності внесення відомостей до трудової книжки про займані посади. Для можливості вірного обчислення тривалості стажу роботи для вислуги років за період з 12.03.2014 по 31.03.2022 в льотній школі «Кондор» Головним управлінням було ініційовано проведення зустрічної перевірки. Надалі Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило, що за результатами проведеного обстеження встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Братів Зерових, 14 в, знаходиться організація ТОВ «Льотна школа «Кондор», що підтверджує вивіска на будівлі. Станом на сьогодні провести перевірку обґрунтованості видачі довідок про особливий характер роботи за вислугу років для обчислення пенсії від 24.05.2022 № 45, від 31.03.2022 № 39 та довідки про стаж роботи без номера та дати неможливо, оскільки двері зачинено, візуально вхід має вигляд такого, який давно ніхто не заходив. Крім того, на направлений лист щодо узгодження дати і місця проведення перевірки № 2600-1005-8/80188 від 12.07.2022 відповіді не отримано, лист повернувся з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. Контакти з посадовою особою відсутні. 27.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило про неможливість проведення перевірки вказаних довідок та надало акт про відмову суб`єкта господарювання в проведенні перевірки щодо достовірності документів, поданих для призначення (перерахунку) пенсій від 24.03.2023 № 2600-1005-1/2235, довідок про особливий характер роботи за вислугу років для обчислення пенсії від 24.05.2022 № 45, від 31.03.2022 № 39 та довідок про стаж роботи без номера та дати, що видані ТОВ «Льотна школа «Кондор». Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду за захистом своїх прав. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що страховий та спеціальний стаж заявника, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 54 Закону № 1788, має обчислюватися станом на 11.10.2017. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що, з огляду на положення п. 2-1 та п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, пенсія, призначається особам, які мали вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. 54 Закону № 1788, на день набрання чинності Законом № 2148, тобто станом на 11.10.2017. Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. Згідно з приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 р. № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 р. № 911-VIII. Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Враховуючи Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2019 від 04.06.2019, стаття 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 р. № 1788-XII підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII. Згідно вимог п. "а" ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, у редакції до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок. Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 10 лютого 2000 № 264 «Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсії особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації» встановлено, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу». Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу». Відповідно до Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать: 1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів. 2. Льотно-інструкторський склад. 3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата. 4. Парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів. Згідно Пункту 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються: а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги; б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування (санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери й інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги. Пунктом 2 та 3 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418 передбачено, що обчислення строків вислуги відповідно до пунктів "а" і "б" пункту 1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12. При виконанні протягом року різних робіт, зазначених у пункті 1, вислуга років обчислюється пропорційно тривалості нальоту годин (зайнятості) на кожній роботі. З наданої позивачем трудової книжки та довідки про наліт годин для призначення пенсії за вислугою років з роками і типами літаків підтверджується для зарахування спірний період позивача до спеціального стажу працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації. Довідка містить відомості, що [PERSON] дійсно працював на льотній посаді та має наліт - годин. Дає йому право на пенсію за вислугу років за списком, затвердженим постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсії за вислугу років працівникам авіації», згідно ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення. Порядок обчислення строків вислугу років для призначення пенсій працівникам льотного складу, підпунктів «а» та «б» пункту 1. Разом з тим, відповідачем не враховано до пільгового стажу спірний період робити згідно трудової та льотної довідки № 45 (льотна книжка надається в оригіналі в суді) позивача з 12.10.2017 по 31.03.2022, у зв`язку набранням чинності Законом № 2148, тобто станом на 11.10.2017. Щодо наведеного, колегія суддів зазначає таке. Відповідно до абз. 1 - 2 п. 16 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Абз. 1 пункту 2-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений ст. ст. 52, 54 та 55 Закону № 1788, пенсія за вислугу років призначається за їх зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788. Відповідно до пункту 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон № 2148 опублікований в газеті "Голос України" від 10.10.2017 № 188 і набрав чинності 11.10.2017. Отже, пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788 призначаються за умови наявності у особи страхового та спеціального стажу, визначеного цим Законом, станом на 11.10.2017. Разом з тим, ці нормами не містять жодної заборони зарахування до спеціального стажу періодів роботи після 11.10.2017. Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у позивача станом на 11.10.2017 був необхідний страховий та спеціальний стаж для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 54 Закону № 1788 і для обрахунку розміру пенсії позивача необхідно враховувати весь період роботи, як працівника льотного складу. Щодо проведення відповідачем зустрічної звірки, колегія суддів зазначає таке. Відповідачем не було проведено зустрічну перевірку щодо видачі довідок про особливий характер № 45 від 24.05.2022 та № 39 від 31.03.2022 та довідки про стаж без номера та дати видані ТОВ «Льотна школа Кондор», оскільки візуально вхід має вигляд такого, який давно не заходив. Після чого відповідачем складено акт про відмову в проведенні перевірки від 24.03.2023 № 2600-1005-1/2235. Як видно з матеріалів справи, довідка № 39 від 31.03.2022, видана льотною школою «Кондор», була замінена на вимогу самого відповідача та замінена на довідку № 45 від 24.05.2022 та подана позивачем при повторному зверненні позивача до відповідача щодо призначення пенсії. Також така довідка розглядалася у справі № 260/2206/22, рішенням від 26 вересня 2022 року в якій зобов`язано розглянути саме довідку № 45 від 24.05.2022, що було зроблено відповідачем. Як вище вказано, зустрічну перевірку не було проведено, оскільки візуально вхід має вигляд такого, який давно не заходив. Водночас, як видно з матеріалів справи, організація має офіційну електронну адресу, яка зазначена на їх фірмовому бланку згідно виданих довідок, а також є номер телефону 044 249 90 50, який працює та електронна адреса ak_condor@condor.biz.ua. Також у цієї організації є як юридична адреса так і фізична адреса, яка знаходиться: м. Київ, вул. Генерала Шаповала. Отже, у відповідача для проведення зустрічної перевірки були всі необхідні засоби зв`язку з яким відповідач міг зв`язатися. У судовому порядку вже було досліджено довідку № 45 від 24.05.2022 та рішенням суд зобов`язав таку розглянуту. Відповідачем у справі № 260/2206/22 така довідка не оспорювалася щодо її недостовірності. Крім того, з відповіддю відповідача від 28.02.2023 останнім повернуто довідку від 24.01.2023 № 04/2023, яка була надана про підтвердження роботи позивача в ТОВ «Льотна школа Кондор» на посаді командира повітряного судна - інструктора за період з 12.03.2014 по 31.03.2022. У відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»№ 22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення. Згідно зі статтею 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера. Витребування та перевірка документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей чи отримання необхідних відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 404/7457/16-а (адміністративне провадження № К/9901/37284/18) Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи щодо періодів роботи на посадах льотного складу, які підлягають до зарахування для призначення та обрахунку пенсії за вислугу років відповідно до 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення", записи в ній є чіткими, без перекреслень, тому немає підстав для їх неврахування, у зв`язку з чим у пенсійного органу були відсутні підстави для неврахування цих періодів роботи позивача. Таким чином, підлягають зарахуванню до спеціального стажу позивача з періоди роботи 12.10.2017 по 31.03.2022 управління літаками, години та врахуванню коефіцієнт 12 з 2014 року. За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог, з вищевикладених мотивів. Відповідно до частин першої, третьої та сьомої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати, зокрема, судовий збір, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Як підтверджено матеріалами справи, [PERSON] сплатив судовий збір: - в суді першої інстанції за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 13.06.2023; - в суді апеляційної інстанції за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,41 грн, що підтверджується квитанцією від 01.09.2023. Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що суд апеляційної інстанції задовольнив позов, тому відшкодуванню підлягає сума сплаченого позивачем судового збору, а саме 2 684,01 грн (1073,60 + 1610,41 = 2 684,01).

Результат розгляду: granted