Рішення адміністративного суду від 2022-09-12 00:00:00+03

04.10.2021р. [PERSON] звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд: - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення [PERSON] перерахунку пенсії із урахуванням виключення періоду з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести [PERSON] перерахунок пенсії із урахуванням періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, з 01.04.1994 року по 31.03.1999 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2011 року, виключивши з нього період з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона має право на перерахунок пенсії із урахуванням виключення періоду з 01.02.2004р. по 31.07.2009р., з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, оскільки такий період не перевищує \~60 календарних місяців, йде підряд та становить менше 10 відсотків страхового стажу в одинарному розмірі. Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з позовними вимогами не погоджувалось та вважало їх необґрунтованими з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву наголошуючи на тому, що законодавством передбачено можливість виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії до 60 каленарних місяців страхового стажута будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більше як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. При цьому, таке виключення можливе лише при призначенні пенсії. Суб`єкт владних повноважень також вказував, що [PERSON] уже виключено період з 01.06.2001р. по 01.08.2003р. (27 календарних місяців) заробітної плати, що враховується для обчислення розміру пенсії (у відсотковому значенні 6,3%). Однак, у межах даного спору позивачка просить суд виключити також період з 01.02.2004р. по 31.07.2009р. (42 календарних місяці) з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії (у відсотковому значенні 9,8%). Отже, у разі задоволення позову [PERSON] сукупний виключений період становитиме 69 календарних місяців (у відсотковому значенні 16,1%), що суперечитиме статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням якої можливо виключити лише до 60 календарних місяців та не більше 10 відсотків тривалості страхового стажу. Крім того, відповідач наголошував, що позивачка не зверталась із заявою про перерахунок пенсії за встановленою формою, а лист Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 27.09.2021р. №12095-11889/Б02/8-1400/21 є лише відповіддю на звернення [PERSON] . Як зазначено у поданій позивачкою до суду першої інстанції відповідді на відзив, [PERSON] має право на виключення із розрахунку пенсії періоди до 60 календарних місяців страхового стажу підряд, але не більше 10% стажу вирахуваного в одинарному розмірі. Однак, під час розрахунку пенсії органом Пенсійного фонду виключено лише 27 календарних місяців (період з 01.06.2001р. по 31.08.2003р.), що у відсотковому співвідношенні становить 6.3%. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі № 400/9013/21 позов [PERSON] задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії [PERSON] із урахуванням виключення періоду з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії [PERSON] із урахуванням періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, з 01.04.1994 року по 31.03.1999 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2011 року, виключивши з нього період з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав на те, що позивачка має право на перерахунок пенсії із урахуванням виключення періоду з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року \~\~з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, оскільки вказаний період не перевищує 60 календарних місяців, йде підряд та становить менше 10 відсотків страхового стажу в одинарному розмірі. Не погоджуючись із рішенням окружного адміністративного суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано апеляційну скаргу в якій зазначено про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що, на думку відповідача, є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, з посиланням на постанову Верховного Суду від 18.07.2018р. у справі 461/4328/16-а, зазначає, що закріплена у статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсії та не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії. Також, суб`єкт владних повноважень вказує, що відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органом Пенсійного фонду уже виключено страховий стаж [PERSON] за період з 01.06.2001р. по 01.08.2003р., тобто 27 календарних місяців (у відсотковому значенні 6,3%). У разі виключення страхового стажу за період з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року, сукупність виключеного періоду становитиме 69 календарних місяці (у відсотковому значенні 16,1%), що буде порушенням приписів статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом [PERSON] до апеляційного суду подано письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому позивачка просить апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.02.2022р. у справі №400/9013/21 без змін. В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням такого. Зокрема, колегією суддів установлено, що [PERSON] знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час розрахунку [PERSON] пенсії органом Пенсійного фонду було враховано заробітну плату за наступні періоди роботи: з 01.04.1994р. по 31.03.1999р. та з 01.07.2000р. по 30.04.2011р. При цьому, з урахуванням приписів ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органом Пенсійного фонду виключено період з 01.06.2001р. по 01.08.2003р. (27 календарних місяців) заробітної плати, що враховується для обчислення розміру пенсії (у відсотковому значенні 6,3%). З матеріалів справи убачається, що [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок пенсії від 13.09.2021р. у якій просила виключити період з 01.02.2004р. по 31.07.2009р. з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії. За наслідками розгляду вказаного звернення позивачки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ім`я [PERSON] надіслано лист від 27.09.2021р. №12095-11889/-02/8-1400/21, яким адресата повідомлено, що підстав для виключення з заробітної плати періоду з 01.02.2004р. по 31.07.2009р. немає. Не погодившись із такою відмовою позивачка за захистом прав, свобод та охоронюваних законом інтересів звернулась до суду з даною позовною заявою. Здійснюючи перегляд даної справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить з такого. Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). \~ Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії урегульовано статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно із якою призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій унормовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1, передбачено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії\~ - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії\~ - додаток 2);\~ заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування\~ (додаток 3);\~ заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера\~ (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр). Згідно із пунктом 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Системний аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи (Заява про призначення/перерахунок пенсії\~ - додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1) та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку. За наслідками дослідження наявних у матеріалах справи документів, апеляційним судом установлено, що [PERSON] із заявою встановленої форми щодо перерахунку пенсії до органу Пенсійного фонду не зверталась. З матеріалів справи убачається, розглянувши заяву [PERSON] (подану у довільній формі) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ім`я [PERSON] надіслано лист від 27.09.2021р. №12095-11889/-02/8-1400/21. Отже, рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії суб`єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин не приймалось. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії установлено статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до частини 1 якої для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з\~ абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до\~ пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Тобто, імперативно законодавцем установлено, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень. Єдиний виняток із даного правила закріплено в абзаці 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у якому передбачено допустимість за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом 3 частини 1 статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Водночас, закріплена в абзаці 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути повторно проведена при перерахунку вже призначеної пенсії. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 18.07.2018р. у справі №461/4328/16-а, від 19.03.2021р. у справі №345/3150/16-а, які, з урахуванням приписів ч.5 ст.242 КАС України, є обов`язковими для врахування під час розгляду даного спору. Таким чином, з огляду на наведене, передбачена абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» оптимізація заробітку у межах спірних правовідносин проведена не може бути, оскільки [PERSON] до органу Пенсійного фонду звернулась саме за перерахунком пенсії. Також, за наслідками офіційного з`ясування фактичних обставин справи колегією суддів установлено, що під час призначення [PERSON] пенсії органом Пенсійного фонду, з урахуванням приписів ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключено період з 01.06.2001р. по 01.08.2003р. (27 календарних місяців) заробітної плати, що враховується для обчислення розміру пенсії (у відсотковому значенні 6,3%). У даному випадку позивачка просить виключти період з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року (42 календарних місяці) з періоду за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії (у відсотковому значенні 6,3%). Отже, сукупний період виключення заробітної плати для обчислення пенсії у тому випадку складе 69 календарних місяців, що у відсотковому значенні буде становити 16,1%. Тобто, означені показники перевищують наведені в абзаці 3 частини 1 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» межі можливого виключення заробітної плати з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії. Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення перерахунку пенсії із урахуванням виключення періоду з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року, з періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсі; зобов`язання провести перерахунок пенсії із урахуванням періоду, за який враховується заробітна плата для обчислення пенсії, з 01.04.1994 року по 31.03.1999 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2011 року, виключивши з нього період з 01.02.2004 року по 31.07.2009 року, задоволенню не підлягають. При цьому, апеляційний суд вважає необгрунтованими посилання як позивачки так і суду першої інстанції на викладені Верховним Судом у постанові від 08.11.2019р. у справі №591/2141/16-а висновки, оскільки вони не є релевантними по відношенню до спірних правовідносин. Зокрема, у межах вказаної справи спірним було питання щодо здійснення перерахунку пенсії шляхом виключення періодів, що не йдуть підряд, а виокремлені вибірково, складаються з окремих місяців чи кількох місяців поспіль, перебувають упереміш з періодами страхового стажу, який пенсіонер не бажає виключати, але між цими періодами виключені періоди утворюють ряд страхового стажу, з наявністю якого закон дозволяє провести обчислення і призначення максимально можливої пенсії. До того ж, за наслідками розгляду справи №591/2141/16-а суди усіх інстанції дійшли висновку про те, що немає підстав для\~ \~\~здійснення перерахунку пенсії позивача, а тому в задоволенні його позовних вимог було відмовлено. Установлені в межах апеляційного розгляду даної справи вищенаведені фактичні обставини справи у повному обсязі спростовують наведені в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції висновки та доводи позивачки. Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі. Межі перегляду судом апеляційної інстанції справи визначено статтею 308 КАС України, відповідно до частини 2 якої суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Відтак, у зв`язку із тим, що викладені в рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 21.02.2022 року у справі №400/9013/21 висновки не відповідають обставинам справи суд апеляційної інстанції уважає за необхідне його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Результат розгляду: denied