Рішення адміністративного суду від 2022-02-24 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Садгірського районного суду міста Чернівці із позовною заявою до інспектора 1 батальйону 4 роти 2 взводу старшого лейтенанта управління патрульної поліції в Чернівецькій області Зелевського О.В. про скасування постанови серії ЕГА №476329 від 26.10.2021. Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 05.01.2022 адміністративний позов задоволено частково, ухвалено: - постанову інспектора 1 батальйону 4 роти 2 взводу УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Зелевського О.В. серії ЕГА №476329 від 26.10.2021, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення \~у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень \~- скасувати та надіслати справу на новий розгляд до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. - в іншій частині позовних вимог - відмовити. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 05.01.2022 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем не доведено факт вчинення порушення вимог п.п.1 п.2-2 Постанови КМУ №1236, а посилання суду про допущення помилки у спірній постанові свідчить про те, що суд перебрав на себе функцію поліції і кваліфікував дії позивача як порушення п.п.3 п.2-2 Постанови КМУ №1236. Крім того, зауважив, що у позовній заяві він просив тільки скасувати постанову, а тому суд вирішив вимоги які він не заявляв, Відповідач \~не подав відзиву на апеляційну скаргу позивача. Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Встановлено, що 26.10.2021 о 21:05 поліцейськими під час патрулювання в м.Чернівці в громадському транспорті, а саме вагоні \~20 потягу сполучення «Чернівці - Київ», був виявлений [PERSON] , який перебував у громадському транспорту під час дії карантину, встановленого Постановою Кабінету міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236, без вдягнутих засобів індивідуального захисту, \~зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, \~у тому числі виготовлених самостійно, чим порушив ч.2 ст.44-3 КУпАП. Постановою Серія ЕГА №476329 від 26.10.2021 [PERSON] констатовано у вказаних діях позивача \~порушення вимог п.п.1 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, а тому притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Позивач не погодився із вказаною постановою Серії ЕГА №476329 від 26.10.2021, а тому звернувся до суду. Частково задовольняючи позовом, суд першої інстанції виходив з того, що працівниками поліції при складанні постанови Серія ЕГА №476329 від 26.10.2021 помилково зазначений не вірний пункт Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, адже при складанні протоколу та враховуючи склад адміністративного правопорушення позивача, працівники поліції повинні були посилатися на п.п.1 п.2-2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020. Тому, суд дійшов висновку про необхідність скасування спірної постанови з направленням справи на новий розгляд уповноваженим органом. Колегія суддів частково погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення. Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245). Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно ч.2 ст.44-3 КУпАП перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Диспозиція ст.44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до відповідальності, слід звертатись до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами. Згідно пункту 2-2 Постанови від 09.12.2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 17 червня 2021 р. на території України встановлюється зелений рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється, зокрема: 1) перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно; 3) самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. Встановлено, що виявивши факт перебування позивача в громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту постановою Серія ЕГА №476329 від 26.10.2021 [PERSON] притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП за порушення вимог п.п.1 п.2-2 Постанови КМУ №1236, яка забороняє самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. При цьому, матеріали справи не містять доказів порушення позивачем вимог п.п.1 п.2-2 Постанови КМУ №1236. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування постанови Серія ЕГА №476329 від 26.10.2021. Однак, висновок суду першої інстанції про необхідність направлення даної справи на новий розгляд до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, апеляційний суд вважає помилковим. Так, згідно вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього кодексу. Згідно ст.284 КУпАП справа підлягає закриттю за наявності обставин, передбачених ст.247 даного Кодексу. Оскільки на час ухвалення даної постанови минув строк притягнення позивача до відповідальності за порушення зафіксоване 26.10.2021, відсутні підстави для направлення даної справи на новий розгляд до управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП необхідно закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень останньому підлягає поверненню з судовий збір в сумі 1135 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Результат розгляду: granted