Рішення адміністративного суду від 2022-11-15 00:00:00+02

[PERSON] звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Романа Анатолійовича, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. про визнання нікчемним договору № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014р. укладеного між нею та ПАТ «Європейський газовий банк» ; - зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника [PERSON] стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014р. в національній валюті України в розмірі 200 000,0 грн.; - зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити необхідні дії для включення [PERSON] в загальний реєстр вкладників ПАТ «Європейський газовий банк», які мають право на отримання відшкодування за вкладами за рахунок коштів Фонду № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014р. в національній валюті України в розмірі 200 000,0 грн. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року позовні вимоги - задоволено частково. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника [PERSON] стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 в національній валюті України в розмірі 200 000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. У подальшому, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення по справі шляхом зміни способу виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №826/23011/15 шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати [PERSON] кошти у сумі 200000 грн за вкладом, який був розміщений на рахунку № [NUMBER] , відкритому у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» відповідно до договору №348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014. В обґрунтування заяви зазначено, що відповідно до оголошення, яке розміщено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 07.11.2019, строк, на який було призначено Уповноважену особу, закінчився 17.11.2019. Відтак, тривалий судовий розгляд даної справи, на думку заявника, позбавив позивача права на отримання гарантованого йому статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом, адже завершення процедури ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк» до набрання законної сили рішення суду у цій справі унеможливлює подання додаткової інформації про рахунок № [NUMBER] , відкритий позивачем у Банку відповідно до договору №348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014, за яким позивач має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у сумі 200000 грн., і як наслідок отримання гарантованої суми за вкладом. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2022 року заяву представника позивача Кулініча А.П. про зміну способу виконання рішення в адміністративній справі №826/23011/15 - задоволено. Змінено спосіб виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2019 у справі №826/23011/15 шляхом зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати [PERSON] кошти у сумі 200000 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок) за вкладом, який був розміщений на рахунку № [NUMBER] , відкритому у Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» відповідно до договору №348902 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014. В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення в адміністративній справі №826/23011/15 - відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що здійснення зміни способу і порядку виконання рішення у справі не повинно змінювати спосіб захисту порушеного права, обраного під час вирішення справи по суті. На думку апелянта, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», а лише виступає його ліквідатором. У даному випадку, змінити спосіб та порядок виконання рішення можна лише стосовно тієї особи, яка виступала відповідачем у такій справі, що свідчить про безпідставність оскаржуваної ухвали. У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що доводи, наведені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у своїй апеляційній скарзі є оцночним судженням, та не відповідають обставинам справи, що свідчить про безпідставність такої скарги. Cторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку. Задовольняючи клопотання про встановлення порядку і способу виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у межах 200000 грн. є виплатою гарантованою державою, яка здійснюється Фондом за рахунок його коштів, а не коштів Банку, і те, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено припинення у особи права на одержання суми гарантованого відшкодування за вкладом у зв`язку з припиненням банку і не віднесено вказану обставину до підстав, за яких виплата відшкодування Фондом не проводиться, тому наявні підстави для зміни способу виконання п. 2 резолютивної частини рішення суду від 16.07.2019 у цій справі шляхом зобов`язання Фонду відшкодувати позивачу його кошти за вкладом у розмірі 200000 грн. Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У силу вимог статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Таким чином, під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. У той же час, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб. Наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року, яке набрало законної сили, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника [PERSON] стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 в національній валюті України в розмірі 200 000 грн. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати договір банківського вкладу № 348908 від 17 червня 2014 року нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даного договору, тому право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника [PERSON] стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 в національній валюті України в розмірі 200 000 грн. Разом з тим, позивач вважає, що засіб захисту порушеного права повинен бути ефективним, відтак необхідно змінити заявлений позивачем спосіб захисту порушеного права із зобов`язання ПАТ «Європейський газовий банк» надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника [PERSON] на зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати [PERSON] кошти у сумі 200000 грн. (двісті тисяч гривень 00 копійок). При цьому, колегія суддів зауважує, що здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14 та в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а. У даному випадку, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з іншої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення. Колегія суддів враховує, що згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Фонду, відповідно до ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 11.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис №10691110087028819 про державну реєстрацію припинення Банку як юридичної особи, а отже, ліквідація Банку вважається завершеною, а Банк ліквідованим, строк, на який було призначено Уповноважену особу, закінчився 17.11.2019. Разом з тим, відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під банком розуміється юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків. Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою Фонду є працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Виходячи з викладеного, вбачається, що уповноважена особа в певних випадках діє по суті від імені держави (Фонду), в інших випадках, що стосується діяльності банку під час ліквідації, як посадова особа банку, його представник. У той же час, даним рішенням суду зобов`язано саме Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Р.А. вчинити дії, а не банк. При цьому, Верховний Суд у своїх рішеннях звернув увагу, що обставина припинення Банку і норма частини сьомої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є перешкодою для одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, право позивача на отримання якої встановлено у рішенні суду, що набрало законної сили, оскільки норми цього Закону не передбачають припинення (скасування) цього права вкладника у зв`язку з припиненням Банку, а положення частини четверта статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не визначають вказану обставину (припинення Банку) як підставу не відшкодування Фондом коштів. Водночас, спосіб і порядок виконання рішення щодо надання додаткової інформації про вкладника [PERSON] стосовно здійснення їй виплати по відшкодуванню вкладу рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 348908 банківського вкладу з фізичною особою від 17.06.2014 в національній валюті України в розмірі 200 000 грн. не може бути змінений на стягнення цих коштів, оскільки такі способи захисту не є альтернативними та є самостійними. У даному випадку, зміна способу та порядку виконання судового рішення у даній справі свідчить фактично про переоцінку судом обставин справи та способу захисту прав по суті спору, що суперечить наведеним вище нормам. Таким чином, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про встановлення порядку і способу виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2019 року у даній справі. Таким чином, доводи апеляційної скарги лише спростовують висновки суду першої інстанції. У силу вимог частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала, яка містить у матеріалах справи (а.с. 89-90 Том 2) не є підписаною суддею, яка її ухвалила. За правилами пункту 5 частини третьої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо: судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні. Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення способу і порядку виконання рішення суду у даній справі.

Результат розгляду: denied