Рішення адміністративного суду від 2023-06-15 00:00:00+03

У листопаді 2021 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд. Трейд» до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - відповідач-1), Державної податкової служби України (далі - відповідач-2), в якій позивач просить суд: - визнати протиправними та скасувати рішення: №№ 3706359/38937049, 3706358/38937049, 3706357/38937049, 3706360/38937049 від 25.01.2022 року Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації розрахунків коригування; - зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: № 2 від 05.01.2022 року до податкової накладної № 19 від 21.12.2021 року, № 3 від 06.01.2022 року до податкової накладної № 20 від 22.12.2021 року, № 4 від 10.01.2022 року до податкової накладної № 21 від 23.12.2021 року, № 5 від 11.01.2022 року до податкової накладної № 22 від 24.12.2021 року, складені TOB «Буд. Трейд» на ПП «Альфа Люкс», датою їх первинної реєстрації. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення № 3706359/38937049, № 3706358/38937049, № 3706357/38937049, № 3706360/38937049 від 25.01.2022 року Комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації розрахунків коригування ТОВ «Буд. Трейд» № 2 від 05.01.2022 року до податкової накладної № 19 від 21.12.2021 року, № 3 від 06.01.2022 року до податкової накладної № 20 від 22.12.2021 року, № 4 від 10.01.2022 року до податкової накладної № 21 від 23.12.2021 року, № 5 від 11.01.2022 року до податкової накладної № 22 від 24.12.2021 року. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 2 від 05.01.2022 року до податкової накладної № 19 від 21.12.2021 року, № 3 від 06.01.2022 року до податкової накладної № 20 від 22.12.2021 року, № 4 від 10.01.2022 року до податкової накладної № 21 від 23.12.2021 року, № 5 від 11.01.2022 року до податкової накладної № 22 від 24.12.2021 року, складені TOB «Буд. Трейд» на ПП «Альфа Люкс» датою їх первинної реєстрації. Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права. Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. Судом першої інстанції встановлено, що TOB «Буд. Трейд» здійснює основну діяльність за напрямком (46.73) оптова торгівля будівельними матеріалами. 05.05.2020 року між TOB «Буд. Трейд» та ПП «Альфа Люкс» укладений договір поставки будівельних матеріалів № 38-т-20. На підставі вказаного договору, сторонами підписані видаткові накладні на поставку портландцементу від 20.12.2021 року № 3820, від 21.12.2021 року № 3821, від 22.12.2021 року № 3822, від 23.12.2021 року № 3823, від 24.12.2021 року № 3824 на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною ВН. Також, TOB «Буд. Трейд» на отримувача товару ПП «Альфа Люкс» виписані податкові накладні № 18 від 20.12.2021 року, № 19 від 21.12.2021 року, № 20 від 22.12.2021 року, № 21 від 23.12.2021 року, № 22 від 24.12.2021 року на суму 1 476 139 грн. (товар - портландцемент, кількість 691,4 т) за кожною ПН. Вказані ПН зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, згідно матеріалів справи, ПП «Альфа Люкс» складені накладні на повернення постачальнику TOB «Буд. Трейд» портландцементу № 1 від 04.01.2022 року, № 2 від 05.01.2022 року, № 3 від 06.01.2022 року, № 4 від 10.01.2022 року, № 5 від 11.01.2022 року на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною накладною на повернення. В свою чергу, TOB «Буд. Трейд» складені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників, які направлені на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: - № 1 від 04.01.2022 року до податкової накладної № 18 від 20.12.2021 року; - № 2 від 05.01.2022 року до податкової накладної № 19 від 21.12.2021 року; - № 3 від 06.01.2022 року до податкової накладної № 20 від 22.12.2021 року; - № 4 від 10.01.2022 року до податкової накладної № 21 від 23.12.2021 року; - № 5 від 11.01.2022 року до податкової накладної № 22 від 24.12.2021 року. Згідно з отриманими позивачем квитанціями розрахунки коригування прийняті, але відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки сума компенсації вартості товару/послуги 2523, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач скористався своїм правом та на адресу контролюючого органу ним було направлено пояснення та копії документів щодо РК, реєстрацію яких зупинено. У поясненнях позивачем, зокрема, зазначено, що TOB «Буд. Трейд» постачає ПП «Альфа Люкс» товари по договору № 38-т-2020 від 05.05.2020 року, коригування виписані на повернення товару від постачальника, який було продано у грудні 2021 року, даний товар є імпортним і закуповується у Bursa. До пояснень позивачем контролюючому органу надані наступні документи: - договір поставки будівельних матеріалів від 05.05.2020 року № 38-т-20, укладений TOB «Буд. Трейд» та ПП «Альфа Люкс»; - видаткові накладні на поставку ПП «Альфа Люкс» портландцементу від 20.12.2021 року № 3820, від 21.12.2021 року № 3821, від 22.12.2021 року № 3822, від 23.12.2021 року № 3823, від 24.12.2021 року № 3824 на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною ВН; - витяг з ЄДРПОУ щодо TOB «Буд. Трейд»; - накладні на повернення ПП «Альфа Люкс» постачальнику TOB «Буд. Трейд» портландцементу № 1 від 04.01.2022 року, № 2 від 05.01.2022 року, № 3 від 06.01.2022 року, № 4 від 10.01.2022 року, № 5 від 11.01.2022 року на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною накладною на повернення; - основну угоду про купівлю товару від 03.07.2020 року № 030720-01, яка укладена TOB «Буд. Трейд» з продавцем Bursa (турецька компанія); - митну декларацію № UA508110/2021/003523 від 17.11.2021 року щодо отримання TOB «Буд. Трейд» від постачальника Bursa Cimento Fabrikasi наступного товару: портландцементу 300 000 кг - 200 великих мішків, 1001000 кг - 715 великих мішків. 25.01.2022 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУДПС в Одеській області прийнято рішення № 3707239/38937049 про реєстрацію розрахунку коригування від 04.01.2022 року № 1. Водночас, рішеннями Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУДПС в Одеській області від 25.01.2022 року №№ 3706359/38937049, 3706358/38937049, 3706357/38937049, 3706360/38937049 відмовлено у реєстрації РК № 2 від 05.01.2022 року, № 3 від 06.01.2022 року, № 4 від 10.01.2022 року, № 5 від 11.01.2022 року з підстав: ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано не підкреслено). Не погоджуючись із рішеннями про відмову у реєстрації РК, позивач звернувся до суду з даним позовом. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене. Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Пунктом 201.16 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначається Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (набрання чинності 01.02.2020 року, далі - Порядок № 1165, чинний та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно пп. 5, 7 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Відповідно до вимог пп. 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. В свою чергу, додатком 3 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості здійснення операцій, зокрема, п. 5: перевищення суми компенсації вартості товару/послуги, зазначеного/зазначеної в розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань, поданому отримувачем такого товару/послуги для реєстрації в Реєстрі, величини залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України з 1 січня 2017 р., зазначеного постачальником у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування, складених на отримувача такого/такої товару/послуги, та обсягу постачання з 1 січня 2017 р., зазначеного отримувачем у зареєстрованих у Реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування на постачання такого/такої товару/послуги. Колегія суддів також зазначає, що за правилами пп. 4-5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216, далі - Порядок № 520), у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством. Згідно пп. 3, 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У направлених позивачу квитанціях підставою зупинення реєстрації РК вказано, що сума компенсації вартості товару/послуги 2523, зазначеного у розрахунку коригування на зменшення суми податкових зобов`язань перевищує величину залишку такого товару (різниця обсягу придбання постачальника та обсягу постачання отримувача такого товару/послуги), що відповідає п. 5 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем-1, після зупинення реєстрації спірних розрахунків коригування, для прийняття рішення про реєстрацію РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивачем були подані до Комісії пояснення із зазначенням підстав здійснення коригувань кількісних та вартісних показників раніше виписаних податкових накладних, які документи підтверджують наявність товару для поставки та його повернення, а також надано, зокрема: - договір поставки будівельних матеріалів від 05.05.2020 року № 38-т-20, укладений TOB «Буд. Трейд» та ПП «Альфа Люкс»; - видаткові накладні на поставку ПП «Альфа Люкс» портландцементу від 20.12.2021 року № 3820, від 21.12.2021 року № 3821, від 22.12.2021 року № 3822, від 23.12.2021 року № 3823, від 24.12.2021 року № 3824 на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною ВН; - витяг з ЄДРПОУ щодо TOB «Буд. Трейд»; - накладні на повернення ПП «Альфа Люкс» постачальнику TOB «Буд. Трейд» портландцементу № 1 від 04.01.2022 року, № 2 від 05.01.2022 року, № 3 від 06.01.2022 року, № 4 від 10.01.2022 року, № 5 від 11.01.2022 року на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною накладною на повернення; - основну угоду про купівлю товару від 03.07.2020 року № 030720-01, яка укладена TOB «Буд. Трейд» з продавцем Bursa (турецька компанія); - митну декларацію № UA508110/2021/003523 від 17.11.2021 року щодо отримання TOB «Буд. Трейд» від постачальника Bursa Cimento Fabrikasi наступного товару: портландцементу 300 000 кг - 200 великих мішків, 1001000 кг - 715 великих мішків. Однак, в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації РК фактично було лише процитовано положення пунктів 5, 11 Порядку № 520, тобто, викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку податкового органу, не вистачає для здійснення реєстрації РК, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані. В свою чергу, у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідач-1 посилається на правомірність оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації РК з огляду на те, що залишок відповідно до отриманих та виписаних податкових накладних ПП «Альфа Люкс» за кодом товару 2523 портландцементу складає 1186,671 т, а розрахунки коригування позивачем складені на 2765,6 т, тобто, перевищує залишок. Крім того, відповідач-1 зазначає, що оскаржувані рішення про відмову у реєстрації РК були прийняті у зв`язку з тим, що позивачем не подано документи, передбачені п. 5 Порядку № 520. Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача-1, колегія суддів зазначає наступне. Так, за обставин даної справи, на підставі договору від 05.05.2020 року № 38-т-20, TOB «Буд. Трейд» було поставлено ПП «Альфа Люкс» товар портландцемент, про що складені видаткові накладні від 20.12.2021 року № 3820, від 21.12.2021 року № 3821, від 22.12.2021 року № 3822, від 23.12.2021 року № 3823, від 24.12.2021 року № 3824 на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною ВН та податкові накладні № 18 від 20.12.2021 року, № 19 від 21.12.2021 року, № 20 від 22.12.2021 року, № 21 від 23.12.2021 року, № 22 від 24.12.2021 року на суму 1 476 139 грн. (товар - портландцемент, кількість 691,4 т) за кожною ПН. Загальна кількість товару складає 3457 т. Кількісні та вартісні характеристики поставленого товару зазначені у видаткових та податкових накладних відповідають один одному. Також, згідно матеріалів справи, ПП «Альфа Люкс» був повернутий постачальнику TOB «Буд. Трейд» товар - портландцемент, про що складені накладні на повернення № 1 від 04.01.2022 року, № 2 від 05.01.2022 року, № 3 від 06.01.2022 року, № 4 від 10.01.2022 року, № 5 від 11.01.2022 року на суму 1 476 139 грн. (кількість 691,4 т) за кожною накладною на повернення. В свою чергу, TOB «Буд. Трейд» складені розрахунки коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 04.01.2022 року до податкової накладної № 18 від 20.12.2021 року, № 2 від 05.01.2022 року до податкової накладної № 19 від 21.12.2021 року, № 3 від 06.01.2022 року до податкової накладної № 20 від 22.12.2021 року, № 4 від 10.01.2022 року до податкової накладної № 21 від 23.12.2021 року, № 5 від 11.01.2022 року до податкової накладної № 22 від 24.12.2021 року. Кількісні та вартісні характеристики повернутого товару зазначені у накладних на повернення та розрахунках коригування відповідають один одному. Тобто, вбачається, що загальна кількість поставленого TOB «Буд. Трейд» товару ПП «Альфа Люкс» складає 3457 т та відповідає загальній кількості повернутого товару і складає 3457 т. Усі наведені видаткові накладні, накладні на повернення разом з договором поставки подавались позивачем контролюючому органу. Крім того, на підтвердження обставин щодо придбання наведеної кількості товару, позивачем контролюючому органу були надані, зокрема, основну угоду про купівлю товару від 03.07.2020 року № 030720-01, яка укладена TOB «Буд. Трейд» з продавцем Bursa (турецька компанія), а також митну декларацію № UA508110/2021/003523 від 17.11.2021 року щодо отримання TOB «Буд. Трейд» від постачальника Bursa Cimento Fabrikasi наступного товару: портландцементу 300 000 кг - 200 великих мішків, 1 001 000 кг - 715 великих мішків. Водночас, як в оскаржуваних рішеннях, так і в ході розгляду справи, відповідачем-1 не зазначено жодних підстав для неприйняття до уваги наведених документів позивача щодо придбання, поставки та повернення товару, а також відповідач-1 не вказує на невідповідність кількості придбаного, поставленого товару даним щодо кількості повернутого товару. Колегія суддів наголошує, що оскаржувані рішення прийняті з підстав ненадання позивачем усіх первинних документів без підкреслення, яких саме документів не надано (хоча форма рішення надає таку можливість), відповідачем-1 не визначено підстав для не прийняття до уваги наведених первинних документів позивача щодо господарських операцій згідно поданих на реєстрацію РК, а також останній не вказує про невідповідність цих первинних документів вимогам чинного законодавства. Також в ході розгляду справи відповідач-1 посилається на ненадання позивачем документів, визначених Порядку № 520, без зазначення, яких документів не вистачало для реєстрації РК. Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем для реєстрації в ЄРПН було направлено п`ять розрахунків коригування у зв`язку з поверненням товару ПП «Альфа Люкс» та реєстрацію цих РК було зупинено на одній і тій же підставі, та позивачем для реєстрації наведених РК були подані однакові документи, однак, РК № 1 від 04.01.2022 року було зареєстровано за рішенням відповідача-1, а в реєстрації інших РК відмовлено. В ході розгляду справи відповідач-1 не навів жодних доводів, у зв`язку з чим, за результатами розгляду одних і тих же документів останній дійшов висновку, що в одному випадку їх достатньо для реєстрації РК, а в інших випадках послався на ненадання документів, визначених п. 5 Порядку № 520. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу, не виконання відповідачем-1 обов`язку доказування, встановленого частиною другою статті 77 КАС України, а саме недоведеність суду правомірності прийняття рішень (що вони прийняті обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та у відповідності до вимог Порядків №№ 1165, 520), є підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень податкового органу про відмову в реєстрації РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, що вірно встановлено судом першої інстанції. Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача-1 щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ДПС зареєструвати РК датою подання, колегія суддів зазначає наступне. Так, згідно п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням. Таким чином, п. 20 Порядку № 1246 прямо передбачено, що реєстрація ПН/РК на підставі рішення суду здійснюється за датою зазначеною у цьому рішенні суду, а тому, за встановлених у справі обставин щодо протиправності рішень про відмову у реєстрації РК, зобов`язання зареєструвати РК датою подання на реєстрацію, покладені судом, відповідають наведеним вимогам Порядку № 1246, що повністю спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-1. Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача-1 про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 9000 грн., колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції компенсовано позивачу витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн., тобто, доводи апелянта не засновані на обставинах даної справи та не відповідають оскаржуваному рішенню суду першої інстанції, а тому, не приймаються до уваги колегією суддів. Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін. Крім того, судом апеляційної інстанції відстрочено апелянту сплату судового збору за подання апеляційної скарги, однак, згідно платіжного доручення № 1704 від 13.06.2023 року, апелянтом сплачена відстрочена сума судового збору у розмірі 14886 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України). Частиною 9 статті 139 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто, не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Результат розгляду: granted