Рішення адміністративного суду від 2023-04-19 00:00:00+03

у березні 2023 року позивач звернувся до суду з заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року в задоволенні заяви відмовлено. Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. Відповідач \~своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу. Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 30 березня \~2023 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга \~підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 09.03.2023 представник ТОВ "Магнум Енерджі" звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Так, в заяві від 09.03.2023 представник товариства просить забезпечити позов до Головного управління ДПС у Вінницькій області шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я про відмову у видачі, дії та анулювання ліцензій та видачу дублікатів ліцензій №02090314202000054 до набрання законної сили судовим рішенням прийнятим по справі за позовом ТОВ "Магнум Енерджі" до ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я. В обґрунтування поданого клопотання заявник вказував, що розпорядженням ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я анульовано ліцензію ТОВ "Магнум Енерджі" №02090314202000054 на право роздрібної торгівлі пальним за місцем розташування автозаправного комплексу (вул. Героїв України, 17, смт. Крижопіль, Крижопільський район), у зв`язку з встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах поданих разом з заявою на отримання ліцензії. У зв`язку з наведеним представник товариства зазначав, що враховуючи вид та специфіку господарської діяльності ТОВ "Магнум Енерджі" анулювання дії ліцензії неминуче призведе до значних комерційних наслідків для останнього, крім того, відмова судом у задоволенні заяви про забезпечення позову спричинить незворотні наслідки у вигляді втрати державним бюджетом України податків, які сплачує товариство-заявник, позбавлення працівників ТОВ "Магнум Енерджі" заробітної плати під час дії в країні воєнного стану, повного зупинення виробництва (простою) у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації товарів (робіт, послуг). Також припинення діяльності підприємства та неотримання прибутку через анулювання ліцензії на торгівлю пальним приведе до погіршення ділової репутації заявника, можливого розірвання ділових відносин з контрагентами. Крім іншого, на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову представник ТОВ "Магнум Енерджі" зазначив про помилковість висновків податкового органу щодо встановлення ним недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії, а саме в акті державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та спростовує такі висновки у заяві від 09.03.2023. Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки заявником не наведено жодних належних та достатніх доводів в підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутися до суду. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. Згідно зі ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. За правилами ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Частиною 2 ст.151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. За змістом приписів ч.4, 5, 6 ст.154 КАС України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності. Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів. У контексті наведеного суд наголошує, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно будь-якої із сторін у спорі, їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін. Відтак, під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Як встановлено судом апеляційної інстанції, що позивач має намір звернутись до суду з позовом \~до ГУ ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії. Обґрунтовуючи підстави застосування заходу забезпечення заявником вказано на очевидні перешкоди з боку відповідача щодо здійснення позивачем господарської діяльності, та на ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених прав або інтересів позивача. Колегія суддів враховує, що відмова у забезпеченні адміністративного позову призведе до незворотних наслідків у вигляді втрати державним бюджетом України грошових коштів сплачуваних ТОВ "Магнум Енерджі" в якості податків, позбавлення працівників роботи та, як наслідок, заробітної плати під час дії воєнного стану, повного зупинення виробництва, у зв`язку з відсутністю прибутку від подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), що призведе до значних втрат ТОВ "Магнум Енерджі", які у випадку прийняття рішення у цій справі на користь позивача можуть бути підставою звернення до суду з метою стягнення їх з бюджету, що посилює негативний характер таких наслідків. Колегія суддів вважає обґрунтованими побоювання позивача, що припинення діяльності \~підприємство та неотримання прибутку, призведе до того, що у ТОВ "Магнум Енерджі" будуть відсутні кошти на виплату заробітної плати , сплати митних та податкових платежів. З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що викладені у заяві про забезпечення позову обставини є достатніми для висновку щодо існування небезпеки ускладнення забезпечення ефективного захисту порушених (оспорюваних) прав та інтересів позивача, оскільки внаслідок примусового виконання оскаржуваної вимоги до набрання законної сили судовим рішенням в даній адміністративній справі можуть виникнути несприятливі наслідки для позивача. Спосіб захисту, про який просить заявник, передбачений чинним законодавством і на думку колегії суддів його незастосування матиме наслідком унеможливлення виконання рішення суду та ефективного поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача. За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я про відмову у видачі, дії та анулювання ліцензій та видачу дублікатів ліцензій №02090314202000054 до набрання законної сили судовим рішенням прийнятим по справі за позовом ТОВ "Магнум Енерджі" до ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я. Водночас забезпечення позову жодним чином не вказує на протиправність розпорядження ГУ ДПС у Вінницькій області від 27.02.2023 №41/р/я та не свідчить про фактичне вирішення спору по суті. У відповідності до ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвели до помилкового вирішення заяви про забезпечення позову, а тому, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а заяву про забезпечення позову - задовольнити. У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню за результатами розгляду справи по суті.

Результат розгляду: granted