Рішення адміністративного суду від 2022-01-11 00:00:00+02

До суду надійшов позов [PERSON] , в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП № 66646821 від 30.08.2021. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою В.О. 28.07.2021 складено виконавчий напис № 20010 про стягнення суми заборгованості в розмірі 32335,02 грн. з боржника - [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Смартфінанс». Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною 30.08.2021 прийнято постанову ВП № 66646821 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищенаведеного виконавчого напису № 20010. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження за місцем знаходження майна боржника, встановивши наявність відкритого рахунку в АТ «ПУМБ», яке знаходиться на території м. Києва. Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови та правильності висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за приписами статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів. Згідно зі ст. 24 вказаного Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Статтею 26 Закону встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність. Згідно з відомостями з Єдиного реєстру приватних виконавців України, виконавчим округом приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни є м. Київ. Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відкриття виконавчого провадження за відповідним територіальним округом може бути, зокрема, місцезнаходженням майна боржника в межах відповідного виконавчого округу. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у позивача наявне майно у вигляді грошових коштів на території міста Києва з огляду на відкриття карткового рахунку в АТ «ПУМБ». Разом з тим матеріали справи відповідних доказів не містять. Натомість в матеріалах справи міститься лист АТ «Банк Форвард» від 30.08.2021, відповідно до якого у клієнта [PERSON] відкритий рахунок з наявним залишком власних коштів. Проте згідно з випискою по особовому рахунку вказаний рахунок є кредитним з залишком на ньому коштів 0,20 грн. Суд апеляційної інстанції зазначає, що банківський рахунок є власністю банку, а тому розташування банку на території м. Києва не може слугувати безумовною підставою для стягнення заборгованості з клієнта банку за відсутності на такому рахунку власних коштів особи. Водночас виписка по особовому рахунку [PERSON] від 30.08.2021 не доводить, що на кредитному рахунку наявні грошові кошти у розмірі 0,20 грн., які належать вкладнику, а не банку. Сама по собі наявність карткового рахунку, відкритого для обліку поточної заборгованості позивача по кредитній угоді, не свідчить про наявність у боржника майна у вигляді власних грошових коштів на території м. Києва. При цьому, майном на яке може бути звернено стягнення є, зокрема, кошти, а не рахунки в банку. Відтак, наявність у боржника банківських рахунків не свідчить про наявність у боржника майна в такому банку та не є таким майном. Подібний висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 420/10502/20, від 08.09.2021 у справі № 160/13052/20. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку про неправомірне відкриття виконавчого провадження, з порушенням правил територіальності, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Результат розгляду: granted