Рішення адміністративного суду від 2022-02-22 00:00:00+02

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОДАР-ЛОГІСТИК", звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, третя особа Головнео управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України №2545595/43604821 від 07.04.2021 року про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 15.12.2020 року за №9334672519, врахованої згідно із рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 21.12.2020 року №2251222/43604821. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року у справі № 520/15782/21 адміністративний позов залишено без задоволення. Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року у справі № 520/15782/21 скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а саме не з`ясував всіх обставин справи, не надав належної оцінки доказів, порушенні принципи достовірності та достатності доказів, що згідно ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України \~є підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового судового рішення у справі. Зазначає, що вчинене контролюючим органом волевиявлення з приводу прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податку створює необґрунтовані та суттєві перешкоди в успішному завершенні процедури реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважає, що рішення про неврахування таблиці даних платника податків повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації. Відповідач приймаючи оскаржуване рішення від 07.04.2021 року № 2545595/43604821 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість обмежився лише загальною оцінкою, зазначивши про наявність в органах Державної податкової служби України податкових інформацій, що свідчать про здійснення платником податків ризикових операцій. При цьому не конкретизував, що саме стало підставою для прийняття такого рішення та на яку саме інформацію посилається суб`єкт владних повноважень, у ньому. Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що позивач є резидентом України юридичною особою приватного права, набув правового статусу платника податку на додану вартість. Основним видом діяльності є вантажний автомобільний транспорт (код 49.41). 15.12.2020 року через електронний кабінет платником було подано до контролюючого органу таблицю даних платника податку на додану вартість, в якій згідно вимогами законодавства, товариство відобразило інформацію щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Також до таблиці були додані письмові пояснення та документи. Комісією регіонального рівня прийнято рішення від 21.12.2020 р. №2251222/43604821 про врахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі від 15.12.2020 № 9334672519. Проте, 07.04.2021 р. Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України було прийнято рішення №2545595/43604821 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 15.12.2020 року за №9334672519, врахованої згідно із рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 21.12.2020 року №2251222/43604821. Підставою неврахування таблиці даних визначено наявність в органах Державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій. Не погодившись з рішенням контролюючого органа про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наявності у контролюючого органу правових підстав для прийняття рішення про неврахування таблиці даних платника податку, оскільки у спірних правовідносинах відсутній факт порушення публічного інтересу заявника у сфері справляння податку на додану вартість, адже виникнення такого факту пов`язано законом виключно із настання події вчинення контролюючим органом управлінського волевиявлення з приводу відмови у реєстрації податкової накладної у Реєстрі. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного. У відповідності до пп. "б" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Згідно з абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. Абзацами першим, другим п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі - Порядок №1246). Зокрема, п. 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації. Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165. Відповідно до п. 2 Порядку № 1165, таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Згідно з п.п. 12-16 Порядку № 1165, платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою. У таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку. Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання. Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. Відповідно до п. 18 Порядку № 1165, таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли: - така таблиця подається платниками податку-сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України "Про державну підтримку сільського господарства України", та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12); - зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D >0,02, P Згідно з п.п. 19, 20 Порядку № 1165, у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу (додаток 7). Якщо таблиця даних платника податку врахована відповідно до пункту 18 цього Порядку, після прийняття комісією контролюючого органу рішення про неврахування таблиці даних платника податку така таблиця підлягає розгляду відповідно до пункту 15 цього Порядку. З матеріалів справи встановлено, що 15.12.2020 року товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОДАР-ЛОГІСТИК" через електронний кабінет було подано до контролюючого органу таблицю даних платника податку на додану вартість, в якій згідно вимогами законодавства, у якій позивачем було зазначено інформацію щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Також позивач до таблиці даних платника податку були додані письмові пояснення від 04.12.2020 р. та документи первинного (бухгалтерського) обліку: договір купівлі-продажу № 1009-1 від 10.09.2020 р., акт надання послуг №24 від 16.11.2020 р., договір про надання транспортних послуг №021020/1 від 02.10.2020 р., форма 20ОПП №1 від 26.11.2020 р., накладні, акти приймання - передачі №2 від 03.10.2020 р., накладна, акт приймання - передачі №3 від 08.10.2020 р., накладна, акт приймання - передачі №4 від 09.10.2020 р., накладна, акт приймання - передачі №5 від 15.10.2020 р., накладна, акт приймання - передачі №6 від 16.10.2020 р., договір, накладна, акт приймання - передачі №20/10-1 від 20.10.2020 р., договір суборенди, акт приймання - передачі, плат. доручення №1 від 28.04.2020 р., платіжні доручення від покупця №103901 від 12.11.2020 р., платіжні доручення постачальнику №3 від 23.09.2020 р., відомість ОЗ №1 від 30.11.2020 р., форма 20-ОПП №1 від 26.11.2020 р., штатний розклад №1 від 23.11.2020 р., 20-ОПП №1 від 28.10.2020 р., пояснення №1 від 04.12.2020 р., договір купівлі продажу авто №040/11/20 від 12.11.2020 р., договір купівлі продажу авто для реєстрації №040/11/20 від 19.11.2020 р., накладна акт рахунок №1864 від 19.11.2020 р., плат. доручення №226 від 12.11.2020 р., плат. доручення №227 від 12.11.2020 р., плат. доручення №228 від 12.11.2020 р., договір купівлі-продажу нафтопродуктів №ПК-2209/20 від 22.09.2020 р., накладні №922 від 30.10.2020 р., платіжне доручення №85 від 30.10.2020 р., платіжне доручення №84 від 30.10.2020 р., платіжне доручення №237 від 18.11.2020 р., платіжне доручення №236 від 18.11.2020 р. Для забезпечення власної господарської діяльності позивачем укладалися угоди з постачальниками паливно-мастильних матеріалів та покупцями транспортних послуг по перевезенню вантажів. Зокрема, придбання паливно-мастильних матеріалів позивач здійснює у ТОВ «Татнефть-АЗС-Україна», що підтверджується копіями: договору купівлі-продажу нафтопродуктів №ПК-2209/20 від 22.09.2020 року, видаткової накладної №ТА000000922 від 30.10.2020 року. накладної на відпуск з картками №16ХА від 31.10.2020 року, платіжне доручення №84 від 30.10.2020 року, платіжне доручення №85 від 30.10.2020 року. У листопаді 2020 року позивачем було надано транспортні послуги по перевезенню вантажів для ТОВ «ТД АГРОКЕПІТАЛ», що підтверджується копіями: договору про надання транспортних послуг по перевезенню вантажу №021020/1 від 02.10.2020 року, акта надання полсуг №24 від 16.11.2020 року, товарно-транспортних накладних №РА42341 від 11.11.2020 року, №РА42345 від 11.11.2020 року №РА42351 від 12.11.2020 року, №РА42362 від 13.11.2020 року, №231463 від 14.11.2020 року, платіжні доручення №103901 від 12.11.2020 року, №104558 від 12.11.2020 року. №104561 від 12.11.2020 року, №104583 від 18.11.2020 року, №104592 від 19.11.2020 року, №104599 від 20.11.2020 року, №1046410 від 24.11.2020 року, №104619 від 25.11.2020 року. Колегія суддів зазначає, що господарська діяльність товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОДАР-ЛОГІСТИК" з надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом є основним видом діяльності. Таким чином. Надані позивачем документи свідчать про наявність у нього фактичної можливості здійснювати заявлені операції та виконувати податкові обов`язки. Комісією регіонального рівня було прийнято рішення від 21.12.2020 року №2251222/43604821 про врахування таблиці даних платника податку. Зареєстрованої у контролюючому органі від 15.12.2020 року за №9334672519. Тобто, обсяг наданих позивачем документів на підтвердження відомостей, зазначених у таблиці, комісією регіонального рівня було визначено достатнім. 07.04.2021 року Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України було прийнято рішення №2545595/43604821 про неврахування таблиці даних платника податку, зареєстрованої у контролюючому органі 15.12.2020 року за №9334672519, врахованої згідно із рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 21.12.2020 року №2251222/43604821, із зазначенням підстав: наявності в органах Державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикової операції. Разом із тим, п. 17 Порядку № 1165 визначено, що у рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування. Однак, зміст оскаржуваного рішення не містить деталізації обставин, які слугували підставою для вказаного висновку контролюючого органа. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Колегія суддів зазначає, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не надано жодних доказів, які досліджувались комісією ДПС України та які зумовили прийняття оскаржуваного рішення. Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття. Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийняті оспорюваного рішення не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого суд дійшов помилкового висновку щодо залишення позову без задоволення. \~\~ Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року у справі № 520/15782/21 підлягає скасуванню із прийняттям постанови про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом було сплачено судовий збір в сумі 2270 грн, та за подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3405 грн. З урахуванням того, що апеляційну скаргу задоволено, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь позивача судові витрати в сумі 5675 грн.

Результат розгляду: granted