Рішення адміністративного суду від 2023-05-16 00:00:00+03

[PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулась до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУНП в Сумській області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову інспектора ВРПП Конотопського РВП капітана поліції Проценка О.М. серії ГБВ №127190 від 21.01.2023, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. за ст.183 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 21.01.2023 постановою інспектора ВРПП Конотопського РВП капітана поліції Проценка О.М. [PERSON] протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 850 грн. за те, що 21.01.2023 приблизно о 19.29 год. остання здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на спецлінію 102, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 ККпАП. Зазначила, що у справі відсутні будь-які докази, які б підтверджували умисел та факт порушення вимог ст.183 КУпАП [PERSON] .. Вказує, що 21.01.2023 побачила біля двору автомобіль "Мерседес", поруч з яким стояв її брат. Між останнім та водієм відбувалася сварка. Щоб запобігти розвитку конфліктної ситуації, позивач зателефонувала на лінію 102 і повідомила, що автомобіль "Мерседес" зачепив людину, зараз відбувається конфлікт між водієм та потерпілим. Через деякий час приїхав екіпаж поліції, який викликав господар автомобіля. Пізніше приїхав інший екіпаж поліції, інспектори якого запитали про подію та повідомили, що виклик є неправдивим і склали оскаржувану постанову. Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2023 по справі № 577/604/23 в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Позивач, не погодившись з вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Конотопського міськрайонного суду від 28.03.2023 по справі № 577/604/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що факт винесення постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Вказує, що клопотання позивача про допит свідків та інспектора поліції Проценка О.М. судом безпідставно відхилено, чим порушено права [PERSON] .. Зазначила, що відеозапис, доданий до матеріалів справи, неможливо відтворити, а тому останній не може слугувати доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Відповідач у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке. Судом встановлено, що постановою інспектора ВРПП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області капітана поліції Проценка О.М. серії ГБВ №127190 від 21.01.2023 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн.. За змістом вказаної постанови, 21.01.2023 о 19.29 год. в м. Конотоп по вул. Пирогова, 67, [PERSON] здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на спецлінію 102 (а.с.5). Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулась до суду з даним позовом. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності винесення інспектором, як уповноваженою особою Національної поліції, постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України, оскільки позивач дійсно здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції та повідомила про факт ДТП, хоча такого не було. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При накладенні стягнення за скоєне адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП). Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Відповідач стверджує, що позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, оскільки здійснила завідомо неправдивий виклик поліції. Однак, слід зазначити, що статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством. Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значущі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так, диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Згідно статей 276, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Результат розгляду: granted