Рішення адміністративного суду від 2022-07-07 00:00:00+03

[PERSON] ( далі позивач) звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) \~(далі відповідач) з позовом, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Є.В. щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №63303912 по примусовому виконанню Постанови № 51124108 від 15.10.2020 року про стягнення виконавчого збору з [PERSON] у розмірі 45410,71 доларів США та 68906,81 грн.; - \~визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі: 45410,71 доларів США та 68906,81 грн. від 15.10.2020 року по виконавчому провадженню №51124108, прийняту Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); - стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816,00 грн. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 15.10.2020 року \~головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову № 51124108 про повернення виконавчого документа стягувану, на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач також зазначив, що, відповідно до редакцій Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), які були чинні у період існування його заборгованості, база обрахунку виконавчого збору змінювалась. Так, у період до 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору становив 10 відсотків від фактично стягнутої суми, тоді як у період після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору складає 10 відсотків від суми, що підлягає примусовому стягненню. Позивач вважає, що зміни внесені до Закону №1404-VIII Законом України від 03 липня 2018 року №2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28 серпня 2018 року, погіршили становище позивача, оскільки цими змінами, зокрема, передбачено, що виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, а тому не повинні застосовуватися в межах спірних правовідносин. В рамках вказаного виконавчого провадження 15.10.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щегловою Є.В. прийнято постанову №51124108 про стягнення з [PERSON] виконавчого збору у розмірі 45410,71 доларів США та 68906,81 грн. 04.08.2021 року Приморським районним судом м. Одеси винесена ухвала, якою виконавчий лист, що виданий Приморським районним судом м. Одеси від 28.01.2014 року по справі № 522/5907/13-ц, визнано таким, що не підлягає виконанню. Проте, станом на день подання даної заяви до суду, виконавче провадження № 63303912 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору не закінчено. В порушення вимог ст.ст.27, 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», на думку позивача, \~державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) продовжують вчинятись протиправні дії, за виконавчим документом, який визнаний в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню. Крім того, позивач вказав, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження №51124108, в рамках якого відбувалось звернення стягнення на заставлене майно (майно що перебуває в іпотеці) є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення суду, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично отриманої суми від реалізації предмета іпотеки. Державним виконавцем за період знаходження виконавчого листа на виконанні з 16.05.2016 року по 15.10.2020 року (понад чотири роки) прилюдні торги так і не були організовані, предмет іпотеки не реалізувався. Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений у спірній постанові від 15.10.2020 року про стягнення виконавчого збору, тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404. За таких обставин, на думку позивача, виконавчий збір слід обраховувати від фактично стягнутої суми, а у даному випадку від суми, що повинна бути стягнута за рахунок предмета іпотеки. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2022 року в задоволені позову відмовлено. В апеляційній скарзі, представник позивача - адвокат Караніклєва Л.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 08 квітня 2022 року скасувати, прийняти нову постанову про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги аналогічні обґрунтуванню позову. Крім того, апелянт вказав що суд невірно застосував преюдицію у цій справі та не врахував, що предмет та підстави позову є іншими, ніж у справі № 420/13730/20. \~ Відповідач не скористався своїм процесуальним правом надання відзиву на апеляційну скаргу. Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши \~законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що \~апеляційна скарга підлягає частковому \~задоволенню \~з таких мотивів. Судом першої інстанції встановлено, що 16.05.2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №51124108 з примусового виконання виконавчого листа №522/5907/13-ц від 28.01.2014 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором №221 від 18.06.2007 року, яка становить 454 \~107,09 дол. США за кредитом та відсотками; - 701 \~162,49 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; - судового збору в сумі 1820 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2020 року у справі № 522/5907/13-ц замінено сторону стягувача за виконавчим провадженням №51124108 з ПАТ «Імексбанк» на [PERSON] . 15.10.2020 року, у зв`язку з надходженням до Відділу примусового виконання рішень заяви стягувача про повернення виконавчого документа, головним державним виконавцем прийнято постанову ВП №51124108 про повернення виконавчого документа, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII. Того ж дня,

Результат розгляду: partial