Рішення адміністративного суду від 2022-09-15 00:00:00+03

І. Рух справи 1. Державне підприємство "Українська залізнична швидкісна компанія" (далі - ДП "Українська залізнична швидкісна компанія", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві, у якому просило: 2. - визнати протиправною відмову Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації ДП «Українська залізнична швидкісна компанія" з податку на додану вартість та податкову декларацію з рентної плати за жовтень 2016 року, які подавалися 18 листопада 2016 року; 3. - визнати декларацію з податку на додану вартість та податкову декларацію з рентної плати за жовтень 2016 року поданими ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» 18 листопада 2016 року як податкову звітність; 4. - визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві №908/10/26-51-12-01-21 від 26 січня 2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; 5. - зобов`язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість; 6. - зобов`язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період із жовтня 2016 по січень 2017 року; 7. - зобов`язати Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві підписати договір про визнання електронних документів від 24 травня 2017 року між ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» та ДПІ у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві. 8. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено. 9. Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року касаційну скаргу ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення податкового органу від 26 січня 2017 року №908/10/26-51-12-01-21 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, зобов`язання відповідача поновити реєстрацію підприємства, як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість, зобов`язання відповідача прийняти податкову звітність з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період із жовтня 2016 по січень 2017 року. В цій частині направлено справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва. В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2018 року залишено без змін. 10. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва №908/10/26-51-12-01-21 від 26 січня 2017 року про анулювання реєстрації ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», як платника податку на додану вартість. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі міста Києва поновити реєстрацію ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», як платника податку на додану вартість, шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі міста Києва прийняти податкову звітність ДП «Українська залізнична швидкісна компанія» з податку на додану вартість у паперовому вигляді за період із жовтня 2016 року по січень 2017 року. 11. 13 квітня 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Державна податкова служба України (Головне управління ДПС у місті Києві) із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року. 12. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року, відмовлено Державній податковій службі України (Головного управління ДПС у місті Києві) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року залишено в силі. 13. Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що наведені заявником обставини не є істотними для справи та такими, що не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, а тому не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції 14. 21 лютого 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року. 15. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Чумаченко Т.А., суддям Дашутіну І.В., Гімону М.М. 16. Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року залишено без руху, надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. 17. Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у місті Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 жовтня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року. ІІІ. Доводи касаційної скарги та заперечень на неї. 18. Касаційну скаргу відповідач мотивує наявністю правових підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, яка є аналогічною доводам, викладеним у відповідній заяві. 19. Просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. 20. У відзиві на касаційну скаргу ДП «Українська залізнична швидкісна компанія», посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін. ІV. Позиція Верховного Суду 21. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає таке. 22. За змістом частин першої - четвертої, шостої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. 23. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду. 24. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи. 25. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. 26. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. 27. Тобто, нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення. 28. Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. 29. Нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення. 30. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі, а також ті, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення. 31. Частково задовольняючи позов за результатом нового розгляду справи, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з наявності правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення податкового органу про анулювання реєстрації ДП "Українська залізнична швидкісна компанія" як платника податку на додану вартість, зобов`язання податкового органу поновити відповідну реєстрацію та прийняти податкову звітність у паперовому вигляді за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року. 32. Такий висновок обґрунтовано тим, що податковим органом не спростовано подання позивачем податкової декларації за жовтень 2016 року. Не надано доказів, які б підтвердили факт неподання платником податків протягом 12 послідовних податкових місяців декларації з податку на додану вартість та/або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, зокрема, довідки від 26 січня 2017 року №2 про подання/неподання до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість, на підставі якого прийнято оспорюване рішення. 33. У заяві про перегляд рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами заявник зазначав, що підставою для його перегляду є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, з огляду на таке. 34. Після вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року, Державною податковою службою України було проведено тематичну перевірку з питань достовірності та правильності відображення структурними підрозділами ГУ ДПС у місті Києві даних у реєстрі заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість ДП "Українська залізнична швидкісна компанія". 35. Указаною перевіркою були виявлені порушення, які стали підставою для притягнення посадових осіб ГУ ДПС у місті Києві до дисциплінарної відповідальності. Встановлено факти, які мають істотне значення і не були враховані судами під час розгляду справи, а саме: до початку процедури судового оскарження звітність (декларації з податку на додану вартість) у паперовому та електронному вигляді за періоди - жовтень 2016, грудень 2016 та січень 2017 року позивач не подавав до контролюючого органу, а тому ця обставина не могла бути предметом оскарження у суді. Декларація за грудень 2016 року подана позивачем до контролюючого органу 21 лютого 2020 року за вх. №146011, тобто після ухвалення судового рішення судом першої інстанції, про перегляд якого подано цю заяву. 36. Заявник звертав увагу на те, що проведення позивачем до інформаційних систем декларації за грудень 2016 року призвело до автоматичного потрапляння в Реєстр заяв про повернення бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 679293752 грн без проведення процедур, визначених статтею 200 Податкового кодексу України, що є порушенням та може завдати значних збитків Державному бюджету України. Також посилався на факти неналежного супроводження справи працівниками юридичного управління, які полягали у незабезпеченні отримання актуальної інформації та ненаданні її до суду. 37. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновком якого подився апеляційний суд, виходив з того, що викладені податковим органом доводи не можуть бути підставою для перегляду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами, з огляду на таке. 38. Обставини, які наведені у заяві, виявлено після проведення внутрішніх перевірочних заходів податкового органу, та які існували на момент судового розгляду та могли бути предметом доказування у справі. 39. Контролюючий орган у період із жовтня 2016 року по січень 2017 року був наділений правом на здійснення контрольних заходів щодо проведення перевірки позивача з питань своєчасного подання звітності. 40. Щодо долучення заявником до матеріалів справи копій податкових декларації з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, грудень 2016 року та січень 2017 року, суд зазначив, що вони лише підтверджують факт їх подання на певну дату та не спростовують його доводи про неподання позивачем декларацій з податку на додану вартість у спірних періодах. 41. Заявником не надано доказів на підтвердження неподання позивачем податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень - грудень 2016 року та січень 2017 року, зокрема, довідки від 26 січня 2017 року №2 про подання/неподання до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, яка була підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість. 42. Таким чином суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до висновку, що наведені заявником обставини не є істотними для справи та такими, що не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи, а тому не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. 43. Доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права при вирішенні цієї справи. V. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги 44. Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що обставини, на які посилалося ГУ ДПС у місті Києві, не можуть вважатися нововиявленими у розумінні вимог статті 361 КАС України, оскільки стосуються збирання та оцінки доказів, тоді як перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення. 45. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied