Рішення адміністративного суду від 2023-07-27 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якій просив суд: - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с в частині припинення виплати грошового забезпечення [PERSON] на підставі пункту 8 розділу І Порядку 260 у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 21.03.2022; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити [PERSON] грошове забезпечення з 21.03.2022 до дня звільнення зі служби в поліції - 13.06.2022; - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №653 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби стосовно оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області [PERSON] ; - визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №262 о/с в частині звільнення зі служби в поліції оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області [PERSON] на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби); - поновити [PERSON] на службі в поліції на посаді оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області з 14.06.2022. - стягнути з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.06.2022 до дня ухвалення рішення суду у справі з розрахунку 485,97 грн за кожен календарний день вимушеного прогулу. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.03.2023 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №262 позивача звільнено зі служби в поліції на підставі статті 77 частини першої пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Позивач не погоджується з його звільненням та зазначає, що 24.02.2022, після початку повномасштабного вторгнення російських окупаційних військ на територію України прибув за тривогою до приміщення Головного управління, де було оголошено про введення воєнного стану та доведено розпорядження отримати зброю та нести службу у вказаному режимі. Вказує, що протягом 24 та 25 лютого 2022 перебував у службовому приміщенні ГУНП в Донецькій області, виконував завдання з охорони вказаної будівлі, документації та майна підрозділу. Позивач зазначає, що увечері 26.02.2022 від свого безпосереднього керівника [PERSON] дізнався, що готується евакуація, однак враховуючи відсутність власного транспорту 26.02.2022 залишився з родиною в м. Маріуполі. Позивач стверджує, що 27.02.2022 його безпосередній керівник [PERSON] повідомив, що від керівництва надійшов наказ повертатися до м. Маріуполя та продовжувати несення служби, у зв`язку з чим він, особовий склад відділу, а також керівництво Управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області перебувають на території м. Маріуполя. Також позивач від [PERSON] отримав вказівку перебувати за місцем проживання і чекати подальших наказів, запевнивши, що в разі екстреної евакуації його забере службовий автомобіль. Першу половину березня 2022 перебував на 17-ому мікрорайоні, а після значного руйнування цього району перемістився на сел. Мирний в Кальміуському районі де знаходився до початку квітня 2022 року. Вказує, що приблизно 10.04.2022 його затримали та помістили до табору тримання полонених та наприкінці травня 2022 звільнили. Позивач зазначає, що в подальшому перетнув кордон російської федерації та республіки білорусь, перемістився до Республіки Польща, після чого повернувся на територію України, де знайшов тимчасовий прихисток у м. Хмельницькому. Позивач вважає накази ГУНП в Донецькій області про накладення на нього дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби незаконними та протиправними, оскільки жодних дисциплінарних проступків не вчиняв. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що звільнення позивача у зв`язку з реалізацію накладеного дисциплінарного стягнення здійснено відповідачем на підставі та в порядку передбаченому чинним законодавством. Вказує, що усьому особовому складу було доведено інформацію про необхідність прибуття 26.02.2022 до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. У свою чергу позивач за місцем\~дислокації не прибув, навіть після того, як вже перебував на підконтрольній Україні території. Наполягає на тому, що у позивача не було бажання продовжувати службу у Національній поліції, що підтверджується перепискою з колегою. 25.02.2022 ГУНП в Донецькій області видано наказ №330 "Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області" та встановлено необхідність прибуття підпорядкованих працівників до тимчасового місця несення служби 26.02.2022 о 08:45 (м. Покровськ), тимчасовим місцем несення служби особового складу Головного управління Національної поліції в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Позивачу було достеменно відомо про евакуацію працівників поліції на підконтрольну Україні територію, за весь цей проміжок часу з моменту прибуття до Хмельницького, позивач зі своїм керівництвом не зв`язувався, не телефонував, що свідчить про небажання у подальшому служити народові України. Позивач самоусунувся від виконання службових обов`язків, у той час, як вступаючи на службу, складав Присягу на вірність Українському народові. Вважає, що позивач розумів наслідки своїх дій. Зазначає, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Звернення позивача вдруге до Головного управління щодо готовності пройти усі перевірки задля поновлення на службі, сприймається як створення видимості зацікавленості у проходженні служби та штучних доказів. Оскільки позивач після прибуття на підконтрольну територію України на протязі майже 7 місяців не виявляв такого бажання, як при зверненні до Головного управління у перший раз, яке мало місце 22.11.2022. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] проходив службу в органах Національної поліції України. ГУНП в Донецькій області 25.022022 видано наказ №330 "Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області" та встановлено необхідність прибуття підпорядкованих працівників до тимчасового місця несення служби 26.02.2022 о 08:45 (м. Покровськ), тимчасовим місцем несення служби особового складу Головного управління Національної поліції в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області. Згідно з рапортом заступника начальника УКР ГУНП в Донецькій області В.Єфремова, 26.02.2022 на оперативній нараді ним доведено начальникам відділів та сектору УКР ГУНП в Донецькій області вимоги наказу про необхідність прибуття 26.02.2022 до Покровського РУП ГУНП в Донецькій області. В подальшому, вказану інформацію начальниками відділів та сектору управління доведено до особового складу. 25, 26 та 27 квітня 2022 року на службу не вийшли 6 працівників управління карного розшуку, в тому числі [PERSON] . З метою встановлення обставин неприбуття до місця дислокації, у присутності заступника начальника відділу УКР ГУНП в Донецькій області майора поліції [PERSON] та старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Донецькій області підполковника поліції О. Калістратова, здійснено телефонні дзвінки на особистий номер позивача, однак абонент перебував не в зоні дії мобільного оператора. Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с на підставі пункту 8 розділу І Порядку умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 №260, позивачеві припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 21.03.2022. На підставі рапорту заступника начальника управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області підполковника поліції В. Єфремова про те, що порушуючи вимоги наказу ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 №330 "Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області", згідно з яким тимчасовим місцем несення служби особового складу Головного управління Національної поліції в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в області та встановлено строк прибуття до вказаного підрозділу до 26.02.2022, окремі працівники УКР ГУНП в Донецькій області туди не прибули. З метою з`ясування всіх обставин дисциплінарних проступків, на виконання вимог ст. ст. 14, 15 (з урахуванням особливостей, визначених розділом V) Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VІІІ (зі змінами), наказу МВС України від 07.11.2018 №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України" Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області прийнято наказ від 23.05.2022 №563 "Про призначення службового розслідування". Відповідно до пояснення [PERSON] від 30.05.2022 та [PERSON] від 01.06.2022, наказом начальника ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 №330 "Про визначення тимчасового місця несення служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області" тимчасовим місцем несення служби особового складу УКР ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в області, та начальником ГУНП встановлено строк прибуття до вищевказаного підрозділу до 26.02.2022. Стосовно [PERSON] встановлено, що 14.04.2022 він був затриманий представниками НЗФ т.з. "МВД ДНР" та російських окупаційних військ в м. Маріуполі та поміщений до виправної колонії розташованої в м. Маріуполі та поміщений до виправної колонії розташованої в м. Оленівка Донецької області, на тимчасово окупованій території. Однак, 23.05.2022 в месенджері "Viber" В. Дончевський написав, що його відпустили, на теперішній час він знаходиться за місцем мешкання батьків в Луганській області (точну адресу він не вказав) на тимчасово окупованій території та намагається виїхати на підконтрольну Україні територію через територію третіх країн. До теперішнього часу більше на зв`язок з керівництвом не виходив. Згідно з висновком "Службового розслідування за фактом не прибуття до визначеного місця дислокації ГУНП в Донецькій області окремих працівників УКР ГУНП в Донецькій області" затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області 06.06.2022, за порушення службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", а саме у неприбутті до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин, оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції [PERSON] звільнити зі служби в поліції. На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №653 наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №262 о/с [PERSON] звільнено зі служби в поліції на підставі статті 77 частини першої пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) відповідно до розділу VІІ Закону України "Про Національну поліцію" з 13.06.2022 без встановлення премії в червні місяці. На заяву позивача від 22.11.2022 листом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.12.2022 №3455/12/01-2022 позивача повідомлено, що ознайомитись з матеріалами службового розслідування\~він може в адміністративній будівлі за адресою: [ADDRESS] , в робочі дні з 09:00 до18:00. Не погоджуючись з наказами Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с, від 13.06.2022 №653, від 13.06.2022 №262 о/с, підставами звільнення зі служби в поліції та невиплатою щомісячної грошової винагороди, позивач звернувся до суду. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлено факт відсутності позивача в місці тимчасової дислокації Головного управління Національної поліції в Донецькій області та не виконання ним без поважних причин своїх службових обов`язків, відповідачем на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с правомірно припинено виплату грошового забезпечення [PERSON] на підставі пункту 8 розділу І Порядку 260 у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 21.03.2022. Матеріалами справи підтверджується учинення [PERSON] дисциплінарного проступку, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку. Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (Закон №580) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Статтею 18 Закону № 580 визначено обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. Згідно із частиною 1 статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Статтею 60 Закону № 580 визначено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції. Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 580 у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості. Частиною 1 статті 19 Закону № 580 визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону №580 підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Згідно з частиною 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Відповідно до частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння. Відповідно \~до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За змістом положень статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Згідно з частинами 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Відповідно до частини 6 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина 10 статті 14 Дисциплінарного статуту). Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України (частина 7 статті 15 Дисциплінарного статуту). За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку (частина 15 статті 15 Дисциплінарного статуту). Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Пунктом 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (Порядок № 893) передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку. У пункті 4 розділу VI Порядку №893 зазначено, що в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Згідно із ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, осіб порушників, ступінь їх вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі строку дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діяв у період прийняття спірних наказів. Положеннями статті 29 Дисциплінарного статуту встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. За змістом ухвали Верховного Суду від 17.04.2023 у справі № 560/8721/22 вид дисциплінарного стягнення, обраний з порушенням послідовності\~встановленої у статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є незаконним, непропорційним та необґрунтованим. Отже, у період дії воєнного стану підлягає застосуванню стаття 29 Дисциплінарного статуту у частині другій якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарні стягнення, а саме в порядку зростання від менш суворого до більш суворого. Відповідачем не доведено того, що позивач, станом на час прийняття наказу про його звільнення, мав діюче дисциплінарне стягнення. Тому, до позивача безпідставно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції, що свідчить про протиправність та необхідність скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №653 в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби стосовно оперуповноваженого відділу оперативних розробок і боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Донецькій області [PERSON] . Встановлено, що дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за неприбуття до визначеного місця несення служби та тривалій відсутності на службі без поважних причин, а саме того, що позивач, порушуючи вимоги наказу ГУНП в Донецькій області від 25.02.2022 №330 "Про визначення тимчасового місця служби працівників окремих підрозділів ГУНП в Донецькій області", згідно з яким тимчасовим місцем несення служби особового складу Головного управління Національної поліції в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в області та встановлено строк прибуття до вказаного підрозділу до 26.02.2022, позивач туди не прибув. Констатований відповідачем факт відсутності позивача в місці тимчасової дислокації Головного управління Національної поліції в Донецькій області та не виконання ним без поважних причин своїх службових обов`язків, слугував також підставою прийняття наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с у відповідності до якого припинено виплату грошового забезпечення [PERSON] на підставі пункту 8 розділу І Порядку 260 у зв`язку з відсутністю на службі без поважних причин з 21.03.2022. Однак, апеляційний суд вважає, що відповідачем належним чином не досліджено поважності причин відсутності позивача на службі. Так, відповідачем не враховано пояснень позивача про те, що він, виконуючи наказ безпосереднього керівника та обов`язки поліцейського, залишався у м. Маріуполь. Передислокуватись з м. Маріуполь позивач не міг. адже діяв в умовах крайньої необхідності у зв`язку із веденням бойових дій. Під час складання актів про його відсутність на службі, позивач фактично перебував у полоні незаконних збройних формувань про що свідчать матеріали службового розслідування, внесеного до ЄДРДР 05.04.2022 за №12022050000000202 за фактом взяття [PERSON] у полон. Тобто, станом на час фіксації фактів відсутності позивача на службі та прийняття спірних наказів, відповідачу було відомо про дійсні причини відсутності позивача на службі. Крім того, службове розслідування щодо позивача було проведено за відсутності позивача з поважних причин, з порушенням права позивача не участь у службовому розслідуванні та його права на захист. З урахуванням наведеного відсутні підстави вважати належним чином доведеним факт відсутності позивача в місці тимчасової дислокації Головного управління Національної поліції в Донецькій області та не виконання ним без поважних причин своїх службових обов`язків, що свідчить про протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.03.2022 №141 о/с та додатково підтверджує наведені висновки про протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №653 у спірній частині. У свою чергу протиправність наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.06.2022 №653 у спірній частині має правовим наслідком поновлення позивача на роботі. Згідно із ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Отже, у зв`язку із поновленням на роботі позивач має право на виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 14.06.2022 до 14.06.2023, протягом якого було 262 робочих дні. Обчислення середнього заробітку за час вимушеного прогулу проводиться в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (Порядок №100). Відповідно до абз.1, 3 п.2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно із довідкою Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 02.12.2022 №289 середньоденний заробіток позивача становить 485,97 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 127324,14 грн. У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд,

Результат розгляду: granted