Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

30.08.2021р. [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила: визнати протиправними дії Дубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) (надалі відповідач, Дубенський ВДРАЦС) щодо відмови у внесенні змін в актовий запис про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. та скасувати рішення про відмову № 1112/232/0/23.1.03.17 від 19.06.2021р., зобов`язати Дубенський ВДРАЦС внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. та виправити прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] »; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Дубенського ВДРАЦС на її користь сплачений нею судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката (а.с.1-6). Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.21 і на звороті). Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.11.2021р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними дії відповідача Дубенського ВДРАЦС щодо відмови у внесенні змін в актовий запис про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. та скасувати рішення про відмову № 1112/232/0/23.1.03.17 від 19.06.2021р.; зобов`язано Дубенський ВДРАЦС внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. та виправити прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] »; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Дубенського ВДРАЦС на користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3600 грн. (а.с.40-47). Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач Дубенський ВДРАЦС, який покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.48-54). Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що 15.06.2021р. до відповідача надійшла поштою заява від позивача, написана в довільній формі (із додатками), в якій остання зверталась із проханням внести зміни до актового запису про шлюб № 2139 від 04.08.2018р., складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), зокрема приєднати до її прізвища прізвище чоловіка « [PERSON] ». Таке прохання зумовлено тим, що після укладення шлюбу на території України (прізвище дружини залишилося без змін) позивач повторно 25.03.2021р. уклала шлюб на території Туреччини, однак при цьому змінила прізвище на « [PERSON] ». В розглядуваному випадку підставою для внесення змін в актовий запис, є визначена п.2.13.6 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затв. наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р., заява дружини або чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища другого з подружжя згідно із статтею 53 Сімейного кодексу /СК/ України за формою, наведеною в додатку 4 до Правил. Проте, позивач із такою заявою до відповідача не зверталась. Крім того, внести зміни з наведених підстав не видається за можливе, оскільки позивач змінила паспорт (у зв`язку зі зміною прізвища) відповідно до повторно складеного документу про шлюб, який видано на території Турецької Республіки, без попереднього внесення змін до раніше складеного актового запису про шлюб, як це передбачено приписами ст.53 СК України. Також ч.1 ст.25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. За таких умов при використанні документу про шлюб, виданого на території Турецької Республіки, порушується принцип одношлюбності. Окрім того, усі представлені документи на прізвище « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб Відділу реєстрації актів цивільного стану Зейтінбурну/Стамбул, паспорт громадянина України), видані позивачу після складання актового запису про шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), які мають ґрунтуватись та відповідати саме цьому документу, а не навпаки. Також суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність звернення позивача із відповідною заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану за місцем його складання - до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Звідси, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, оскільки позивачем під час звернення до органу реєстрації актів цивільного етану, під час судового розгляду не надано доказів на підтвердження того, що у спірних правовідносинах мало місце помилкове внесення до актового запису відомостей, які не відповідають дійсності Долучені до матеріалів справи документи не містять доказів того, що реєстрація відомостей у актовому записі про шлюб, проведена всупереч волі або вільної згоди позивача. Окрім цього, приймаючи до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду по аналогічних судових справах, позивач мав намір вирішити питання про внесення змін щодо свого прізвища в уже існуючий запис про її шлюб. Отже, спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Позивач [PERSON] скерувала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.83-87). Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав. Як встановлено під час судового розгляду, 04.08.2018р. [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (актовий запис про шлюб № 2139 від 04.08.2018р.). Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини залишилося дошлюбне - [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2018р. (а.с.9). У подальшому 25.03.2021р. на території Республіка Туреччина позивач повторно зареєструвала шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Зейтінбурну/Стамбул. Під час реєстрації шлюбу було змінено її прізвище на [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 90 від 25.03.2021р. (а.с.10-15). 24.05.2021р. органом 5616 видано паспорт громадянина України [NUMBER] на ім`я [PERSON] (а.с.7). 15.06.2021р. позивач звернулася до Дубенського ВДРАЦС із заявою у довільній формі (з додатками), в якій вона просила внести зміни до актового запису про її шлюб, зокрема приєднати до її прізвища прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.28). 19.06.2021р. Дубенський ВДРАЦС надав відповідь на вищезазначену заяву, в якій зазначив про неможливість її виконання, покликаючись на відсутність відповідного рішення суду згідно пп.2.16.7 п.2.16 розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затв. наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. (а.с.16 і на звороті). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи наведений спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з існування розбіжностей у написанні прізвища позивача у свідоцтві про шлюб від 04.08.2018р., виданому Львівським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Львівській обл. За таких обставин спір не стосується встановлення факту, що має юридичне значення. Враховуючи той факт, що в актовому записі про укладення шлюбу позивача допущено невідповідності щодо написання її прізвища і така помилка призведе до виникнення проблем у майбутньому, а приведення у відповідність всіх наступних документів позивача є неможливим, тому такі невідповідності підлягають виправленню шляхом внесення змін до актового запису про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. Отже, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Дубенський ВДРАЦС внести зміни в актовий запис про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р., виправивши прізвище позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Між тим, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення заявлених позовних вимог не відповідають нормам матеріального права, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розглядувані правовідносини регулюються приписами СК України, Закону України № 2398-VI від 01.07.2010р. «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зокрема, відповідно до ст.53 СК України якщо при реєстрації шлюбу дружина, чоловік зберегли дошлюбні прізвища, вони мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану, який зареєстрував їхній шлюб, або відповідного органу за місцем їхнього проживання заяву про обрання прізвища одного з них як їхнього спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя. У разі зміни прізвища орган державної реєстрації актів цивільного стану видає нове Свідоцтво про шлюб. Згідно з приписами ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч.1). Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви (ч.2). Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану (ч.3). Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану (ч.4). Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затв. наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин): п.1.1 - внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. п.1.15 - відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. п.2.11 - факти, зазначені в заяві, а також записи у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та в інших поданих заявником документах, якщо вони викликають сумніви щодо їх достовірності, можуть бути перевірені відділом державної реєстрації актів цивільного стану шляхом направлення запитів до відповідних установ, організацій для затребування необхідних документів. п.2.12 - на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. пп.2.13.1 п.2.13 - підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, постанова адміністративного суду. п.2.1 - заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) при пред`явленні паспорта або паспортного документа. п.2.16.18 п.2.16 - за наявності заяви дружини та (або) чоловіка, які зберегли дошлюбні прізвища, про обрання прізвища одного з них як спільного прізвища або про приєднання до свого прізвища другого з подружжя відповідні зміни вносяться до актового запису про шлюб. п.2.18 - зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу; пп.2.16.7 п.2.16 - на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Згідно усталеної судової практики в справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану (Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі № 425/2737/17). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як слідує з фактичних обставин справи, по причині повторної реєстрації шлюбу позивача на території Турецької Республіки остання змінила своє прізвище на « [PERSON] », після чого отримала паспорт громадянина України на нове прізвище. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких умов виникла розбіжність між паспортними даними позивача і актовим записом про укладення шлюбу № 2139 від 04.08.2018р. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При цьому, твердження суду першої інстанції про наявність допущеної органом РАЦС помилки в спірному актовому записі не відповідає дійсності, оскільки вказана ситуація виникла через дії самого позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч.ч.2 і 3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Під час судового розгляду не спростовано тої обставини, що актовий запис про шлюб № 2139 від 04.08.2018р. є першочерговим документом, тобто, складеним раніше, ніж документи, що подані до суду із іншим прізвищем « [PERSON] ». Під час складання цього актового запису орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен був ознайомити заявників з даними, унесеними до актового запису цивільного стану, що засвідчується їхніми підписами у відповідних графах паперового носія актового запису (абз.3, 4 п.1 глави 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000р.). З огляду на викладене, в дійсності позивач має намір не виправити допущену помилку під час складання актового запису цивільного стану № 2139 від 04.08.2018р., а змінити своє прізвище після одруження шляхом приєднання до нього прізвища чоловіка. Така ситуація підпадає під правове регулювання вимог ст.53 СК України, а діючим законодавством визначено порядок внесення змін в актовий запис про одруження. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, позивач не скористалася таким порядком, оскільки: по-перше, не звернулася до органу державної реєстрації актів цивільного стану, який зареєстрував їхній шлюб і в якому зберігається відповідний актовий запис цивільного стану (така вимога прямо визначена діючим законодавством); \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~по-друге, позивач не подала заяву установленої форми з відповідними документами; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~по-третє, з урахуванням вказаних недоліків, відповідач був позбавлений можливості скласти відповідний висновок із питання внесення змін до актового запису цивільного стану. Наявність вказаних недоліків свідчить про те, що між позивачем та Дубенським ВДРАЦС не виникло правовідносин, пов`язаних із внесенням змін до актового запису цивільного стану. Натомість, скеровані позивачем документи були розглянуті відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян». Згідно з ст.3 Закону України № 393/96-ВР від 02.10.1996р. «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб. Отже, подані позивачем документи відносяться до заяв (клопотань) в розумінні вказаного Закону. Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону України «Про звернення громадян»). Таким чином, заява [PERSON] від 15.06.2021р. була розглянута відповідачем Дубенським ВДРАЦС в порядку Закону України «Про звернення громадян», про що їй було скеровано обґрунтовану відповідь № 1112/232/0/23.1-03-17 від 16.06.2021р., а тому вказані дії відповідача відповідають вимогам закону. Оскільки відповідачем не допущеної протиправної відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану, тому позовні вимоги про зобов`язання внести зміни до актового запису про шлюб № 2139 від 04.08.2018р. шляхом виправлення прізвища нареченої після державної реєстрації шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] », що є похідними від вищевказаних вимог, також не підлягають до задоволення. Оцінюючи в сукупності обставини справи та враховуючи вищенаведені положення законодавства, колегія суддів приходить до переконання про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що задоволенню не підлягає. В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та витрат на правову допомогу адвоката не підлягають відшкодуванню [PERSON] ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта Дубенський ВДРАЦС. З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Результат розгляду: denied