Рішення адміністративного суду від 2023-01-30 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови №000408/02/04 від 16.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. 16.09.2016 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області в особі старшого державного інспектора Чухріна О.О. винесено постанову №000408/02/04 про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення. Постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так позивач не є суб`єктом відповідальності за ст.65-1 КУпАП. За змістом ст.65-1 КУпАП знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від шістдесяти до дев`яноста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Як вбачається зі змісту Постанови, суть правопорушення полягає у тому, що «…поблизу с. Орлянське (Василівський район Запорізької області) здійснив пошкодження полезахисної лісосмуги … … шляхом порубки одинадцяти живих дерев породи тополя…). Позивач не вчинив жодного правопорушення, оскільки ті дерева які підлягали порубці знаходилися на приватній земельній ділянці фермера який надав згоду на проведення цих дій. Порушень ст.69 Лісового кодексу України з боку позивача не було. Крім тоого, якщо припустити про можливе вчинення адміністративного правопорушення з боку позивача, то він очевидно не є суб`єктом відповідальності оскільки в цей час як працівник ФОП [PERSON] виконував розпорядження свого керівника. Розгляд адміністративної справи відбувся без позивача, що призвело до однобічного та упередженого розгляду справи та позбавлення позивача можливості скористатись своїми процесуальними правами. З наведених підстав позивач просив скасувати постанову Державної екологічної інспекції у Запорізькій області №000408/02/04 від 16.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути на його користь судові витрати. Ухвалою суду від 09.01.2023 року замінено у справі за позовом [PERSON] Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови №000408/02/04 від 16.09.2016 року про накладення адміністративного стягнення відповідача Державну екологічну інспекцію у Запорізькій області на правонаступника Державну екологічну інспекцію Південного округу (Запорізька та Херсонська області). Відповідачем подано відзив на позов, у якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Постановою Державної екологічної інспекції у Запорізькій області від 16.09.2016 року №000408/02/04 виписана Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Чухраєм О.О., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2016 року №005287, складений старшим держінспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Деревинським О.М. про порушення вимог природоохоронного законодавства. При складання даного протоколу встановлено, що 08.09.2016 року [PERSON] порушив вимоги ст.69, п.1 ст.105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» тим, що спільно з [PERSON] у Запорізькій області, Василівського району поблизу села Орлянське. Здійснив пошкодження полезахисної лісосмуги шляхом порубки (без дозвільних документів) одинадцяти дерев породи тополь до ступеня припинення росту, що є адміністративним порушенням згідно до ст.65-1 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення від 08.09.2016 року №005287 виписаний в двох екземплярах, другий екземпляр видано позивачу [PERSON] . Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 16.09.2016 року о 09 - 00 год. в приміщення Державної екологічної служби у Запорізькій області. На розгляд адміністративної справи позивач не з`явився. Відповідно до ст.65-1 КУпАП знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За розглядом адміністративної справи було винесено постанову від 16.09.2016 року №000408/02/04 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за ст.65-1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 102 грн. Другий екземпляр постанови був направлений на адресу проживання позивача, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.09.2016 року з відміткою про особисте вручення. Результатом такої протиправної поведінки [PERSON] всупереч вимогам природоохоронного законодавства України стало спричинення державі шкоди, в розмірі 90\~471 грн. 03 коп., розрахованої згідно з вимогами постанови КМУ від 23.07.2008 №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши надані суду докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке. Статтею ст.65-1 КУпАП встановлено що за знищення або пошкодження полезахисних лісових смуг, захисних лісових насаджень вздовж берегів річок, каналів, навколо водних об`єктів, гідротехнічних споруд, на смугах відводу автомобільних доріг, залізниць та інших захисних лісових насаджень тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Судом встановлено, що 08.09.2016 року старшим інспектором з охорони навколишнього середовища Запорізької області Деревинським О.М. складено протокол №005287, відповідно до якого 08.09.2016 року [PERSON] порушив вимоги ст.69, п.1 ст.105 Лісового кодексу України, ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» тим, що спільно з [PERSON] у Запорізькій області, Василівського району поблизу села Орлянське. Здійснив пошкодження полезахисної лісосмуги шляхом порубки (без дозвільних документів) одинадцяти дерев породи тополь до ступеня припинення росту, що є адміністративним порушенням згідно до ст.65-1 КУпАП. За розглядом адміністративної справи було винесено постанову від 16.09.2016 року №000408/02/04 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] за ст.65-1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 102 грн.. Вирішуючи питання законності спірної постанови, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010). Однією з таких правових презумпцій є закріплена у\~ст.62 Конституції України\~презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивачів до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.ст.9,\~77 КАС України\~розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В порушення вищевказаних вимог відповідач не надав суду будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивачів складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.65-1 КУпАП, тобто відповідач не дотримав порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений\~статтею 279 КУпАП, не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винуватий позивач в його вчиненні, фактичні обставини справи, не встановив належних та допустимих доказів на їх підтвердження, не зібрав та не оцінив, доводи позивача не перевірив, в постанові належним чином не обґрунтував свої висновки щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідних доказів не навів. Суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи. Інших доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, відповідачем не надано. Відповідно до\~ст. 284 КУпАП\~по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених\~статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Особливості провадження судами у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені\~ст. 286 КАС України. Так, частиною 3 цієї статті визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачами адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених\~КАС України\~завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення адміністративного позову у повному обсязі, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення. Згідно зі\~статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 132 КАС України\~розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Судом встановлено, що позивачем було подано квитанцію від 30.06.2022, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 496,20 грн. Приписами ч. 1\~ст. 139 КАС України\~передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього\~Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи, що за результатами судового розгляду суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 454,00 грн.

Результат розгляду: granted