Рішення адміністративного суду від 2022-08-04 00:00:00+03

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2022 року позов приватного підприємства «Торговий дім «Тристарінвест» було задоволено. Суд визнав протиправними та скасував рішення Кропивницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA901020/2021/000011/1 від 07.07.2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА901020/2021/00014 від 07.07.2021 року. Також суд стягнув на користь приватного підприємства «Торговий дім «Тристарінвест» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 540 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кропивницької митниці. 12.02.2022 представником позивача подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12\~ 600 грн.. Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~від 22 березня 2022 року відмовлено в задоволенні заяви приватного підприємства «Торговий дім «Тристарінвест» про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу. Відмовляючи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено, що ці витрати підприємство понесе у майбутньому, водночас доказів того, що підприємством реально були сплачені грошові кошти на оплату рахунку №7 суду станом на день розгляду цієї заяви не надано. Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що до суду першої інстанції позивачем надано документи з яких можливо встановити понесення позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 12\~ 600 грн.. Через початок військової агресії позивачем надано лист про неможливість виконання зобов`язань перед адвокатом та їх розстрочку/відстрочку. Даний лист суду першої інстанції не надавався. В подальшому позивачем частково виконано зобов`язання перед адвокатом та сплачено кошти в розмірі 5 000 грн.. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Відповідач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України. Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на послуги адвоката надано: - копію договору про надання правничої допомоги №15/7 від 15.07.2021 року, укладеного між Адвокатським бюро «Костянтина Гури» та ПП «Торговий дім «Тристарінвест» (а.с. 86); - рахунок №7 від 14.02.2022 року на суму 12\~ 600 грн. (а.с. 188); - акт приймання передачі наданих послуг №1 від 14.02.2022 року з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (а.с.187).. Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, яка не обмежує розмір таких витрат. За змістом пункту першого частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З наданої до суду апеляційної інстанції копії платіжного доручення № 1576 від 29.03.2022 встановлено, що позивачем здійснено оплату за надання правової допомоги адвокатському бюро «Костянтина Гури» рах 6 від 14.12.2022 дог 09/07 від 09.07.2021 в розмірі 5 000 грн.. Проте, колегія суддів не може прийняти зазначену копію платіжного доручення як доказ слати витрат позивача на правову допомогу саме у справі № 340/4715/21, оскільки договір про надання правничої допомоги та рахунок, зазначені у копії платіжного доручення № 1576 від 29.03.2022, відмінні з договором про надання правничої допомоги та рахунком складеними між позивачем та адвокатським бюро «Костянтина Гури» саме у даній справі. Проте, колегія суддів бере до уваги лист директора приватного підприємства «Торговий дім «Тристарінвест» до адвокатського бюро «Костянтина Гури», з якого встановлено, що попередня домовленість про повне виконання зобов`язань в кінці лютого 2022 року, наразі виконати неможливо у зв`язку з воєнним станом в країні. Підприємство зобов`язується при першій можливості частково сплачувати кошти за надання правничої допомоги. Зазначений лист не був надана до суду першої інстанції, проте апеляційна скарга містить доводи щодо неможливості подання її позивачем, тому у відповідності до ч.4 ст.308 КАС України, колегія суддів приймає зазначений лист як належний доказ і переглядає заяву про прийняття додаткового рішення з його врахуванням. Дослідивши письмові докази, надані заявником на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що останнім не доведено дотримання наведених вище критеріїв при визначенні суми компенсації витрат. За переконанням суду апеляційної інстанції сплачена позивачем сума за надання адвокатом вищевказаних послуг у розмірі 12 600 грн. не є обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, взагалі предмету спору, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. Колегія суддів, враховуючи незначну складність справи, фактичний обсяг виконаної роботи адвокатом, вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 2 000 грн.. Вказаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку витратив адвокат під час супроводу справи, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду. Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи позивача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що є підстави для скасування додаткового рішення суду першої інстанції, та ухвалення нового рішення про часткове задоволення заяви ПП «Торговий дім «Тристарінвест» про стягнення витрат на правничу допомогу.

Результат розгляду: partial