Рішення адміністративного суду від 2022-02-04 00:00:00+02

4 червня 2021 року [PERSON] звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління щодо відмови провести перерахунок основного розміру пенсії позивача на підставі довідки №ЮО112507 від 16.03.2021 року; зобов`язати провести такий перерахунок з 1 квітня 2019 року та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 9 червня 2021 року до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Пенсійний фонд України. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 9 серпня 2021 року адміністративний позов [PERSON] задоволений частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо відмови провести з 1 квітня 2019 року перерахунок основного розміру пенсії [PERSON] на підставі довідки Одеського обласного центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112507 від 16.03.2021 року. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з 1 квітня 2019 року перерахунок пенсії [PERSON] на підставі довідки Одеського обласного центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО112507 від 16.03.2021 року. Зобов`язано Пенсійний фонд України у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ від 23 липня 2014 року №280 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 "Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги", здійснити фінансування виплати перерахованої з 1 квітня 2019 року пенсії [PERSON] . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Пенсійний фонд України подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначається, що суд першої інстанції безпідставно поклав на нього зобов`язання здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, оскільки ПФУ позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, централізоване перерахування коштів, що здійснюється Пенсійним фондом України, не є персоналізованим, не передбачає визначення розміру виплати кожній особі окремо та призначене лише для спрощення процедури проходження коштів від Фонду до уповноваженої організації або банку. Також апелянт вважає, що залучаючи Пенсійний фонд в якості співвідповідача суд не дотримався вимог статті 48 КАС України. Окрім викладеного, апелянт вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду. Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] з 24 лютого 2015 року призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 80%. До складу грошового забезпечення, яке враховане при обчисленні його пенсії, було включено такі його види: посадовий оклад; оклад за військовим званням; процентна надбавка за вислугу; додаткові види грошового забезпечення. В квітні 2018 було Одеським ОВК до ГУ ПФУ в Одеській області було надано довідку №ЮО112507 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, яка видана [PERSON] про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 1 березня 2018 року, за відповідною посадою становить всього 18846 грн. та складається з посадового окладу; окладу за військовим званням; надбавки за вислугу років. ГУ ПФУ в Одеській області на виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" з 1 березня 2018 року було проведено перерахунок пенсії [PERSON] на підставі вищевказаної довідки із сум грошового забезпечення: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років; премія 0% - 0,00 грн. Одеським обласним ТЦК та СП на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року №420/13438/20 було направлено ГУ ПФУ в Одеській області лист з додатком у вигляді довідки №ЮО 112507 від 16.03.2021 року про розмір грошового забезпечення [PERSON] станом на 5 березня 2019 року, встановленого за відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді. До того ж, [PERSON] звернувся до ГУ ПФУ України в Одеській області із заявою, в якій просив, зокрема, здійснити з 1 квітня 2019 року перерахунок його пенсії з урахуванням всіх надбавок, доплати, премії. Головне управлінням листом від 23.04.2021 року повідомило заявника, що для проведення перерахунку пенсії на підставі, зокрема, довідки про розмір грошового забезпечення позивача правових підстав немає. Не погоджуючись з відмовою пенсійного органу в перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат [PERSON] звернувся з адміністративним позовом до суду. Частково задовольняючи його позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 позивач має право на перерахунок пенсії, тому Головне управління після одержання довідки про розмір грошового забезпечення зобов`язано перерахувати пенсію позивачу з 1 квітня 2019 року. При цьому суд вважав, що вимоги позивача в частині зобов`язання здійснити виплату пенсії слід звернути до Пенсійного фонду України. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, колегія суддів насамперед зазначає, що оскільки доводи апеляційної скарги стосуються лише висновків суду першої інстанції щодо зобов`язання апелянта вчинити дії з фінансування виплати перерахованої пенсії, оскаржуване рішення суду першої інстанції переглядається у вказаній частині відповідно до частини першої статті 308 КАС України. Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ) згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Частинами першою та дугою статті 52 цього Закону передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання. Іншим особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно з цим Законом, пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду України через установи відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за місцем фактичного проживання пенсіонера на підставі відповідних документів, що оформляються органом Пенсійного фонду України. Отже, пенсія призначена позивачу відповідно до Закону №2262-ХІІ виплачується органом Пенсійного Фонду України за а місцем його фактичного проживання. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, що затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року (далі Порядок №1596). За приписами абзацу 2 пунктів 4 цього Порядку сума пенсії виплачуються органами Пенсійного фонду в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. №25 "Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України" (Офіційний вісник України, 2004 р., №3, ст. 127). Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках. Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги визначено Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року (далі Порядок №1279). Згідно приписів пункту 2 цього Порядку №1279 (в редакції чинній до 01.04.2021 року) у цьому порядку терміни вживаються у такому значені, зокрема: виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; одержувач - особа, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу (її законний представник), а в разі смерті особи, якій безпосередньо призначено пенсію, грошову допомогу, - особа, яка має право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги; пенсія - призначена особі щомісячна пенсійна виплата (щомісячне довічне грошове утримання) з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії; уповноважена організація - організація, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України та згідно із законодавством має право надавати такі послуги; уповноважений орган - Пенсійний фонд України, головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. З урахуванням змін, внесених постановою КМУ №277 від 29.03.2021 року, з 1 квітня 2021 року, уповноважений орган це головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат. Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Порядку №1279, виплатний об`єкт - відокремлений підрозділ (філія, представництво, відділення тощо) уповноваженої організації, який надає послуги із безпосередньої виплати і доставки пенсій та грошової допомоги їх одержувачам за місцем фактичного проживання в межах України; З аналізу зазначених вище норм вбачається висновок, що Порядок №1596 та Порядок №1279 лише визначають механізми виплати пенсій зокрема шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках, або шляхом видачі сум пенсії безпосередньо у виплатному об`єкті або з доставкою до дому в обумовлений час. Визначення наведеними Порядками механізми та процедури, за якими пенсіонер фактично може отримати пенсію, узгоджується із приписами часин першої та другої статті 52 Закону №2262-ХІІ, та не покладає на Пенсійний фонд України обов`язку здійснювати виплату пенсії пенсіонерам, оскільки Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій, які згідно із законодавством проводяться за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством, що прямо передбачено підпунктом 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою КМУ №280 від 23.07.2014 року (в редакції постанови КМУ №1279 від 16.12.2020 року). Ураховуючи, що "забезпечення фінансування виплат пенсій" не є тотожним поняттю "виплати пенсій", колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про покладення на Пенсійний фонд України обов`язку забезпечити фінансування виплати позивачу перерахованої пенсії, адже обов`язок з виплати пенсії покладений нормою закону саме на територіальні пенсійні органи. В даному випадку це ГУ ПФУ в Одеській області, і якій у відповідності до підпункту 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного Фонду України в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою Правління ПФУ №28-2 від 22.12.2014 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №40/26485 від 15.01.2015) здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом №2262-ХІІ. З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав Пенсійний фонд України здійснити фінансування виплати перерахованої пенсії позивача, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню. Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з посиланням апелянта на постанову Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, оскільки обставини у даній справі не є тотожними обставинами Зокрема, спірні правовідносини справі у справі №510/1286/16-а врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу". В даній справі позивач є отримувачем пенсії, призначеної Закону №2262-XII, частиною третьою статті 51 якого визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Аналіз вищевикладеного свідчить про неможливість застосування до даних спірних правовідносин висновків постанови Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а. Що стосується посилання апеляційної скарги на постанову Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 колегія суддів зазначає, що обставини у даній справі та справі, на яку посилається апелянт, не є тотожними. У справі №240/12017/19 позивач оскаржував відмову пенсійного органу у проведенні перерахунку та виплати йому заборгованості з державної пенсії у розмірі 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком згідно із статтями 50, 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". У даній же справі позивач оскаржує відмову пенсійного органу в перерахунку його пенсії на підставі нової довідки про розмір грошового забезпечення. Поряд з цим слід додати, що ухвалою суду першої інстанції від 09.08.2021 року визнано, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, і апеляційна скарга відповідача не містить жодного доводу та аргументу щодо незгоди з викладеними в неї висновками суду. Що стосується посилання апелянта про залучення його до розгляду даної справи в якості співвідповідача в порушення приписів статті 48 КАС України, то зазначене не є безумовною підставою в розумінні частини третьою статті 317 КАС України, для скасування рішення суду. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Оскільки при постановленні рішення в частині зобов`язання Пенсійного фонду України здійснити фінансування виплати перерахованої позивачу пенсії, суд першої інстанції припустився неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої у відповідній частині підлягає скасуванню. Враховуючи, що обов`язок здійснення виплати позивачу належних сум перерахованої пенсії покладено на ГУ ПФУ в Одеській області, абзац третій резолютивної частині рішення суду підлягає зміні. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін. Відтак апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.

Результат розгляду: partial