Рішення адміністративного суду від 2022-07-27 00:00:00+03

І. РУХ СПРАВИ 1. 10.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «АРІКС» (далі - ТОВ «АРІКС») звернулося до суду з позовом, у якому просило: визнати протиправними дії Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) щодо занесення до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва Будинку Осипа Родіна, розташованого за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Олеся Гончара, 71; визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту від 22.09.2020 № 46 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини міста Києва» у частині пункту 2 Додатку до цього наказу, яким до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва занесено будинок Осипа Родіна, розташований за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Олеся Гончара, 71. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на порушення відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу норм Закону України «Про охорону культурної спадщини», Порядку визначення категорії пам`яток, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2019 № 452, Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158. 2. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 28.01.2021 позовні вимоги задовольнив. 3. Ухвалою від 15.04.2021 Шостий апеляційний адміністративний суд повернув апеляційну скаргу [PERSON] на рішення суду першої інстанції, а постановою від 04.08.2021 за наслідками розгляду апеляційних скарг Громадської організації «Рух «Справедлива Україна», Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту, Офісу Генерального прокурора - змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, в іншій частині - залишив без змін. 4. 17.05.2021 [PERSON] звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021, справу направити до цього суду для продовження розгляду. 06.09.2021, 10.09.2021 Громадська організація «Мапа реновації», Департамент та заступник Генерального прокурора звернулися до Верховного Суду з касаційними скаргами, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, просять скасувати ухвалені у справі судові рішення, у задоволенні позовних вимог відмовити/направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Окрім того, Громадська організації «Мапа реновації» та заступник Генерального прокурора заявили клопотання про зупинення виконання/дії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021. 5. Верховний Суд ухвалою від 17.06.2021 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2021 та витребував матеріали справи із суду першої інстанції, а ухвалами від 27.09.2021 - відкрив касаційне провадження за касаційними скаргами Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та заступника Генерального прокурора. 6. 19.10.2021 до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційні скарги Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та заступника Генерального прокурора, в якому Міністерство культури та інформаційної політики України просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, у задоволенні позовних вимог відмовити. 7. Ухвалою від 17.11.2021 Верховний Суд зупинив дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. 8. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 14.12.2021 № 2263/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Желєзного І.В. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06.12.2021 №15); протоколом розподілу справи від 14.12.2021 визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. 9. Ухвалою від 16.12.2021 головуючий суддя прийняв до свого провадження цю справу. ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 10. Суди встановили, що ТОВ «АРІКС» є власником об`єкту нерухомого майна - нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 71. На адресу Департаменту надійшло звернення Громадської організації «Мапа реновації» від 01.07.2020 щодо занесення будинку на вул. Олеся Гончара, 71 у Шевченківському районі до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва. Розглянувши це звернення із доданими до нього документами, Департамент видав Наказ від 22.09.2020 № 46 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва», згідно з пунктом 2 Додатку якого до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва внесено об`єкт: Будинок Осипа Родіна; власник - ТОВ «АРІКС», місцезнаходження: Шевченківський район, вул. Олеся Гончара, 71; дата утворення - 1882, поч. ХХ ст.; вид - архітектура, історія, автентичність - збережено; цінність об`єкта з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду - будинок зберіг свою автентичність (матеріально-технічну структуру) у загальному об`ємі та в архітектурному і декоративному оздобленні фасадів, є витвором відомого архітектора В. Ніколаєва, будівля є цінним та невід`ємним елементом забудови кварталу. Не погоджуюсь з діями та наказом відповідача, позивач звернувся із цим позовом до суду. ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 11. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача були відсутні правові підстави для занесення спірного об`єкта до Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва, оскільки останнім не доведено, а матеріалами справи не підтверджено наявності у об`єкта «Будинок Осипа Родіна» автентичності, його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду, даних історико-архівних досліджень, архітектурних, мистецтвознавчих, бібліографічних та містобудівних вишукувань відповідно до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, а також ознак притаманних об`єктам культурної спадщини, історичним об`єктам культурної спадщини та об`єктам архітектури у розумінні статей 1, 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини». 12. Суд апеляційної інстанції, змінюючи мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, послався на відсутність у відповідача повноважень щодо прийняття оскаржуваного наказу, оскільки рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження уповноваженим органом, яким є районна державна адміністрація, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, а делегування таких повноважень не узгоджується з нормам законодавства. IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 13. Касаційна скарга [PERSON] обґрунтована помилковістю висновку апеляційного суду про відсутність обґрунтування ним права щодо звернення з апеляційною скаргою як особи, що не брала участі у справі. Касаційні скарги Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та заступника Генерального прокурора мотивовані посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), помилкове неврахування норм Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а також порушенням вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); порушення судом першої інстанції принципу реалізації відповідачем його дискреційних повноважень та ухвалення цим судом рішення на підставі неналежних доказів. V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ 14. Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, виходить із наступного. 15. Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 16. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1 частини другої статті 2 КАС України). 17. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08.06.2000 № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон № 1805-III). 18. Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. 19. За змістом частини першої статті 14 Закону № 1805-III занесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки. 20. При цьому об`єкт культурної спадщини до вирішення питання про його реєстрацію як пам`ятки вноситься до Переліку об`єктів культурної спадщини і набуває правового статусу щойно виявленого об`єкта культурної спадщини, про що відповідний орган охорони культурної спадщини в письмовій формі повідомляє власника цього об`єкта або уповноважений ним орган (особу). Переліки об`єктів культурної спадщини затверджуються рішеннями відповідних органів охорони культурної спадщини. Порядок обліку об`єктів культурної спадщини визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини (частина друга статті 14 Закону № 1805-III). 21. Наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 № 501), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.04.2013 за № 528/23060, затверджено Порядок обліку об`єктів культурної спадщини, відповідно до пунктів 1, 4 розділу II якого взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини; рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження голови місцевої державної адміністрації. 22. Рішенням від 01.06.2017 № 421/2643 «Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» утворено Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). 23. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07.03.2018 N 381 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.05.2020 N 771) затверджено Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до пункту 5.26 якого цей Департамент приймає рішення (видає накази) про затвердження переліку об`єктів культурної спадщини, розташованих на території міста Києва, та про занесення об`єктів культурної спадщини до цього переліку в установленому порядку. 24. Відповідно до пункту першого цього Положення Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується Київському міському голові, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді. 25. В силу вимог частини першої статті 42 Закону України від 09.04.1999 № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій здійснюють керівництво галузями управління, несуть відповідальність за їх розвиток. 26. Згідно з пунктом 5 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 887, основним завданням структурного підрозділу є забезпечення реалізації державної політики у визначеній одній чи кількох галузях на відповідній території. 27. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що, Департамент, як структурний підрозділ, створений з метою реалізації функцій Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у сфері охорони культурної спадщини, наділений повноваженням щодо прийняття рішення про занесення об`єктів культурної спадщини до Переліку об`єктів культурної спадщини. 28. Ураховуючи наведене, колегія судів не може погодитися з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність у Департаменту повноважень щодо прийняття оскаржуваного наказу. 29. Оскільки, дійшовши такого висновку, апеляційний суд, не перевірив доводів, зокрема викладених в апеляційних скаргах Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та Офісу Генерального прокурора, не спростував висновків суду першої інстанції, то справу необхідно направити на новий розгляд до цього суду. 30. Відповідно до частин першої, третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 31. Наведеним вимогам постанова суду апеляційної інстанції у цій справі не відповідає, оскільки ухвалена на підставі неповно з`ясованих обставинах у цій справі. 32. За правилами частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 33. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 34. Зазначені порушення апеляційним судом норм процесуального права унеможливлюють перевірку доводів заявників касаційних скарг Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та заступника Генерального прокурора. 35. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу. 36. Частиною четвертою зазначеної статті встановлено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 37. Окрім того, повертаючи ухвалою від 15.04.2021 апеляційну скаргу [PERSON] , апеляційний суд помилково виходив із відсутності обґрунтування ним права щодо звернення з апеляційною скаргою як особи, що не брала участі у справі, оскільки з апеляційної скарги вбачається, що він посилався на втрату можливості реалізації своєї культурно-естетичної потреби внаслідок ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 38. У заяві про усунення недоліків апеляційної скарги [PERSON] зауважував, що набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.01.2021 є підставою для виключення з Переліку об`єктів культурної спадщини м. Києва Будинку Осипа Родіна , внаслідок чого у ТОВ «АРІКС» (власника цього об`єкту) зникнуть перешкоди для його знесення. На думку [PERSON] , знесення цієї історичної будівлі - об`єкта культурної спадщини порушує права кожного українця (і його, зокрема) щодо використання її з метою задоволення своїх культурних і естетичних потреб, гарантованих Конституцією України. 39. Згідно з частиною другою статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. 40. На думку колегії суддів, апеляційний суд дійшов помилково висновку про неналежне обґрунтування [PERSON] права щодо звернення з апеляційною скаргою як особи, що не брала участі у справі. 41. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 42. Ураховуючи наведене, касаційна скарга [PERSON] підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до цього суду для продовження розгляду; касаційні скарги Громадської організації «Мапа реновації», Департаменту та заступника Генерального прокурора підлягають частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду 04.08.2021 - скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд. 43. За правилами частини третьої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії). 44. Ураховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції в силу вимог частини другої статті 255 КАС України не набрало законної сили, підстави для поновлення дії рішення суду першої інстанції відутні.

Результат розгляду: partial