Рішення адміністративного суду від 2022-04-25 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: - визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; - зобов`язати Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи для розгляду питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850; - зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 та здійснити її виплату. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 у задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ з 18.09.2006 до 06.11.2015. Постановою медичної (військово-лікарської) комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 16.01.2020 №1 встановлено причинний зв`язок захворювання позивача із проходженням служби в органах внутрішніх справ. Комунальним закладом «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи ЧОР» 04.02.2020 позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК від 04.02.2020 серії 12 ААБ №766188. 26.02.2020 позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області із заявою (вхідний №О-49) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності. УМВС України в Черкаській області 02.03.2020 склало висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п. 3.2. Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850. За результатами розгляду документів позивача, Департамент фінансово-облікової політики МВС України у листі від 25.03.2020 № 9707/15-2020 зазначив, що під час розгляду матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги, Департаментом охорони здоров`я та реабілітації МВС України вказано на неналежне оформлення медичних документів. Зазначене унеможливило прийняття рішення за надісланими матеріалами відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду 13.04.2021 у справі № 580/561/21, яке набрало законної сили 16.06.2021, позов [PERSON] до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, зокрема, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути повторно подані [PERSON] документи та прийняти рішення щодо призначення і виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 № 850, з урахуванням висновків суду, викладених в мотивувальній частині судового рішення. МВС України на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду 13.04.2021 у справі № 580/561/21 повторно розглянуло матеріали для призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги та листом від 08.07.2021 № 29 повідомило Ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, що за результатами опрацювання матеріалів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги прийнято рішення про відмову у її виплаті та 06.08.2021 затверджено відповідний висновок, оскільки при проведенні медико-соціальної експертизи [PERSON] , представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися. Вважаючи протиправною відмову (у формі листа) Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду першої інстанції для захисту своїх прав і законних інтересів. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що при проведенні медико-соціальної експертизи [PERSON] представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучалися, а тому вказана обставина виключає можливість прийняття рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 23 Закону України «Про міліцію» та Порядку № 850. Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ). Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону №565-XII, у разі інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, 07.11.2015 набрав чинності Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII). Згідно із п. 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII. Водночас, за змістом п. 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII, право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII. Згідно із ч. 2 ст. 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Кабінет Міністрів України постановою від 21.10.2015 № 850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції (далі по тексту - Порядок №850). Пунктом 1 Порядку № 850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції. Згідно з нормами п. 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому, розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи). Пунктом 7 Порядку № 850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності. Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції. Згідно з п. 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує, що з аналізу викладених норм Порядку № 850, вбачається, що після надходження передбачених Порядком документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, МВС після повторного отримання документів [PERSON] рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги позивачу не приймало. У даному випадку, відповідач - МВС, повторно отримавши документи позивача обмежився відмовою у затвердженні висновку від 02.03.2020, поданого Ліквідаційною комісією на виконання п. 8 Порядку № 850 (а.с. 17) та прийняттям листа, яким повідомлено Ліквідаційну комісію, що підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає. У свою чергу, вищезазначеними правовими положеннями п. 9 Порядку № 850 визначена безальтернативна поведінка МВС в частині прийняття відповідного рішення. Натомість, відповідачем - МВС вказаного здійснено не було, що є порушенням вимог чинного законодавства та законних прав позивача, які підлягають захисту. Суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки відносинам в даній справі щодо наявності або відсутності у [PERSON] права на отримання спірної одноразової грошової допомоги, оскільки з урахуванням вищевикладених висновків суду апеляційної інстанції, МВС порушено порядок та не прийнято відповідного рішення. З урахуванням обставин справи, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку існує необхідність вийти за межі позовних вимог, з огляду на наступне. За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Як роз`яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. У даному випадку, відповідачем - МВС повторно допущено протиправну бездіяльність та не прийнято рішення, відповідно до п. 9 Порядку № 850. Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, в даному випадку, належним способом захисту порушеного права позивача є: - визнання протиправною бездіяльності МВС щодо неприйняття відповідного рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ; - зобов`язання МВС повторно розглянути заяву [PERSON] та подані Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області документи [PERSON] про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та за результатами її розгляду, відповідно до пункту 9 Порядку № 850, прийняти відповідне рішення; - зобов`язання Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області у 15-денний після отримання даної постанови втретє надіслати до МВС заяву та повний пакет документів [PERSON] , Висновок щодо призначення та виплати [PERSON] одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку № 850. При цьому, колегія суддів зауважує, що, розглядаючи повнорно на виконання даної постанови суду апеляційної інстанції заяву [PERSON] та подані Ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області документи [PERSON] про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, Міністерству внутрішніх справ України слід враховувати висновки суду, які викладені в мотивувальній частині даної постанови суду апеляційної інстанції, а також висновки суду, які викладені в мотивувальній частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду 13.04.2021 у справі № 580/561/21, яке набрало законної сили 16.06.2021. Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є частково обґрунтованою, відповідно позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням висновків викладених у цій постанові суду апеляційної інстанції. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Апелянт надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Результат розгляду: partial