Рішення адміністративного суду від 2022-10-04 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» про скасування постанови провідного мисливствознавця Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» Дерев`янка М.В. від 20.09.2021№1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 грудня 2021 року поновлено [PERSON] строк на звернення до суду з позовом. Адміністративний позов адвоката Гончарова В.В., який діє в інтересах [PERSON] до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство», про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволено. Постанову №1 від 20.09.2021, що винесена провідним мисливствознавцем Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» Дерев`янко Михайлом Васильовичем про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.85 КУпАП - скасовано, а провадження у справі закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2022 рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.12.2021 року у справі №308/13715/21 - залишено без змін. 28.04.2022 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява адвоката Гончарова В.В. про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі з приводу вирішення питання щодо судових витрат, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору у розмірі 454 грн та 7000 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Додатковим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2022 року заяву адвоката Гончарова В.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом адвоката Гончарова В.В., який діє в інтересах [PERSON] до Державного підприємства «Перечинське лісове господарство», про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного підприємства «Перечинське лісове господарство» на користь [PERSON] - 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору та 7000,00 (сім тисяч гривень 00 коп.) витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Додаткове рішення мотивоване тим, що подана адвокатом Гончаровим В.В. заява про винесення додаткового рішення ґрунтується на вимогах процесуального права, є обґрунтованою та підставною, а тому підлягає до задоволення. Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити нове судове рішення, яким зменшити витрати на професійну правничу допомогу. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що заявлена сума понесених витрат на правову допомогу є неспівмірна зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити без змін додаткове рішення. У судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її з підстав, що у ній наведені. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України). Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України). Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно із ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До матеріалів справи представником позивача приєднано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. Також представлено договір про надання правової допомоги №28/с від 24.09.2021. Відповідно до п.2 вказаного договору «розрахунки за надану допомогу» надання юридичної допомоги Адвокатом здійснюється відповідно до додатку до договору. В матеріалах справи наявний додаток №01 до договору від 23.09.2021, в якому міститься перелік послуг та визначення оплати за надані послуги. Крім цього, до матеріалів справи приєднано квитанцію до прибуткового касового ордеру №21 від 11.10.2021 про оплату позивачем на користь адвоката Гончарова В.В. гонорару у розмірі 7 000 грн. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет доказування, подана адвокатом Гончаровим В.В. заява про винесення додаткового рішення ґрунтується на вимогах процесуального права, є обґрунтованою та підставною, а тому підлягала до задоволення. Аналізуючи викладене, беручи до уваги положення КАС України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що розмір витрат, зазначений позивачем, є пропорційний, як і час, витрачений адвокатом на виконання відповідної роботи, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, не є завищеним щодо іншої сторони спору. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. \~ Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Результат розгляду: denied