Рішення адміністративного суду від 2022-05-17 00:00:00+03

24.03.2021р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність щодо здійснення остаточного розрахунку в день звільнення її зі служби в поліції; зобов`язання нарахувати та виплатити на її користь середній заробіток за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення при звільненні зі служби у поліції за період з 26.12.2016р. по 11.12.2020р. з урахуванням середньоденного грошового забезпечення в розмірі 239грн. з індексацією; зобов`язання нарахувати та виплатити на її користь середній заробіток за весь час затримки виконання судового рішення по адміністративній справі № 420/5577/20 за період з 11.12.2020р. по 23.12.2020р. включно з урахуванням середньоденного грошового забезпечення в розмірі 239грн. з індексацією; зобов`язання \~нарахувати та виплатити на її користь заборгованість з одноразової грошової допомоги в розмірі 374,38грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вважає, що відповідач не провів з нею повний розрахунок при звільненні, тому, на підставі норм КЗпП України вона має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за весь час затримки виконання судового рішення. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.06.2021р. позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо здійснення остаточного розрахунку з [PERSON] в день звільнення зі служби в поліції; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати індексації грошового забезпечення при звільненні зі служби у поліції за період з 26.12.2016р. по 23.12.2020р. у сумі 1400грн.; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь [PERSON] \~заборгованість з одноразової грошової допомоги в розмірі 374,38грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт посилається на те, що при вирішенні питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені з поліції щодо виплати індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для застосування принципу співмірності та зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з поліції, неправильно застосувавши норми ст.ст.116, 117 КЗпП України, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 07.11.2015р. №44\~ \~\~\~призначено [PERSON] старшим інспектором з особливих\~ \~\~доручень управління документального забезпечення ГУНП\~ \~\~в Одеській області, відповідно до п.9, 12\~ \~\~розділу 11 Закону України «Про Національну\~ \~\~поліцію». /а.с.24/ Наказом Головного управління\~ \~\~Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016р. №\~ 1081о/с підполковника\~ \~ [PERSON] з 24.10.2016р. звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1\~ ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»\~ (за власним бажанням). /а.с.25/ Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2020р. у справі №420/5577/20 (набрало законної сили 11.12.2020р.) визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо здійснення індексації грошового забезпечення [PERSON] \~з 06.11.2015р. по 24.10.2016р.; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь [PERSON] заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 06.11.2015р. по 24.10.2016р. /а.с.26-34/ 24.12.2020р. Головним управлінням\~ \~\~Національної поліції в Одеській області, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2020р.\~ \~\~у справі №\~ 420/5577/20, сплачено [PERSON] нараховану індексацію грошового забезпечення під час служби в поліції у розмірі 395,49грн. 24.02.2021р. [PERSON] подала до Головного управління\~ \~\~Національної поліції в Одеській області звернення щодо нарахування та виплати середньомісячного грошового забезпечення\~ \~\~(середнього заробітку) за час вимушеного прогулу за весь час затримки належних до виплати при звільненні зі служби в поліції коштів (одноразової грошової допомоги при звільненні з поліції,\~ з урахуванням\~ \~\~індексації грошового забезпечення). /а.с.39-40/ Листом управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління\~ \~\~Національної поліції в Одеській області від 03.03.2021р. №14/Г-139 повідомлено [PERSON] про відсутність затримки виплати індексації грошового забезпечення. /а.с.41/ Вважаючи протиправною бездіяльність щодо виплати середнього заробітку за весь час затримки індексації грошового забезпечення та затримки виконання судового рішення, позивач звернулася з даним позовом до суду. Перевіривши матеріали справи судова колегія приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ч.1\~ ст.2 КАС України\~ завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Згідно з вимогами ч.1\~ ст.6 КАС України\~ суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Статтею 19 Конституції України\~ органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~ Конституцією\~ та законами України. Відповідно до ст.116 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971р. №322-VIII (надалі \~- КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належної працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Закріплені у ст.\~ 116,\~ 117 Кодексу законів про працю України\~ норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас, стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником. Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Головного управління\~ \~\~Національної поліції в Одеській області від 20.10.2016р. №\~ 1081о/с підполковника\~ \~\~\~ [PERSON] з 24.10.2016р. звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1\~ ст.77 Закону України «Про Національну поліцію»\~ (за власним бажанням). /а.с.25/ Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2020р. у справі №420/5577/20 (набрало законної сили 11.12.2020р.) визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо здійснення індексації грошового забезпечення [PERSON] \~з 06.11.2015р. по 24.10.2016р.; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь [PERSON] заборгованість з індексації грошового забезпечення з 06.11.2015р. по 24.10.2016р. /а.с.26-34/ 24.12.2020р. Головним управлінням\~ \~\~Національної поліції в Одеській області, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2020р.\~ \~\~у справі №\~ 420/5577/20, сплачено [PERSON] нараховану індексацію грошового забезпечення під час служби в поліції у розмірі 395,49грн. Тому, відповідно до ст.117 КЗпП України, оскільки спір вирішено на користь [PERSON] , та тільки 24.12.2020р. відповідачем проведено повний розрахунок з позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає, що відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Разом з тим, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до\~ \~\~ст.117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо зменшення розміру відшкодування визначеного відповідно до ст.117 КЗпП України, оскільки метою такого відшкодування, є компенсація працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Тому, оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі № 360/3574/19. У зв`язку з доплатою [PERSON] індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду у справі №420/5577/20 зросла її середня заробітна плата за відповідний період, а тому Головне управління Національної поліції в Одеській області повинно було здійснити перерахунок виплаченої одноразової грошової допомоги. Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, розглянув справу з дотриманням норм матеріального, процесуального права, а тому в порядку ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Результат розгляду: denied