Рішення адміністративного суду від 2022-01-11 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області уточнюючу письмову довідку про розмір його грошового забезпечення для врахування при перерахунку пенсії у зв`язку з донарахуванням сум середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у період з 19 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року з суми 32 991 грн. 62 коп., з якого було сплачено єдиний соціальний внесок згідно довідки відповідача від 22 липня 2019 року №29/С-102. Позов обґрунтовано тим, що відсутність уточнюючої довідки про розмір грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний соціальний внесок з грошового утримання за час вимушеного прогулу, позбавляє позивача права на перерахунок пенсії. Так, позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність уточнюючої довідки відповідача. Відповідач відмовив у видачі уточнюючої довідки для перерахунку пенсії, пославшись на судове рішення про поновлення позивача на посаді, в якому було зазначено стягнути з відповідача середнє грошове утримання, а не середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. В той же час, відповідач здійснив перерахування страхових внесків до Пенсійного фонду України за час вимушеного прогулу зі сплаченого грошового забезпечення, що засвідчується даними персоніфікації. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення. Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що визначення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу та визначення розміру грошового забезпечення для призначення пенсії відповідно до Закону №2262 є різним, тому включення до довідки позивача для нарахування чи перерахунку пенсії по інвалідності грошового утримання за час вимушеного прогулу у сумі 32 991,62 грн. суперечить Постанові №393 та статті 43 Закону №2262. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі. Обґрунтування апеляційної скарги аналогічне обґрунтуванню позовної заяви. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 квітня 2020 року. 06 квітня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі, обґрунтоване тим, що рішення у справі №823/1468/17, предмет спору якої пов`язаний з предметом спору у справі №580/3156/19, наразі скасовано постановою Верховного Суду з направленням справи до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2020 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №823/1468/17. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2022 року провадження у справі поновлено. Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін. Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року у справі №823/1468/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 03 серпня 2017 року № 2034 про звільнення [PERSON] з посади начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, а також наказ від 18 вересня 2017 року №250 о/с про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, накладеного відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 2034 від 03 серпня 2017 року; поновлено [PERSON] на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь [PERSON] середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 32 991,62 грн. з 19 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року, без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. 23 січня 2018 року Головним управлінням Державної казначейської служби України в Черкаській області проведено безспірне списання коштів з рахунків ГУНП в Черкаській області в сумі 32 991,62 грн середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу. 27 серпня 2018 року ГУ ДФС у Черкаській області винесені: - рішення №016021304 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно з яким до ГУНП в Черкаській області застосовано штрафні санкції в сумі 3 629,08 грн; - рішення №0106031304 про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), за яким до ГУНП в Черкаській області застосовано штрафні санкції у вигляді стягнення суми штрафу 725,82 грн; - вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ю-0106041304, за якою вимагається сплатити суми недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 7258,16 грн; - податкове повідомлення-рішення №0106001304 про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, пені в сумі 9 471,10 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 5 938,49 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2 969,25 грн, пеня 563,36 грн; - податкове повідомлення-рішення №0106011304 про визначення грошового зобов`язання з військового збору, в тому числі за податковим зобов`язанням +494,87 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 247,44 грн, пеня 46,95 грн. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року у справі №2340/3609/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області від 27 серпня 2018 року №0106001304 про визначення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 9471 грн. 10 коп.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області від 27 серпня 2018 року №0106011304 про визначення суми грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на військовий збір, пені у розмірі 789 грн. 26 коп.; в решті позовних вимог відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог - скасовано, та прийнято в цій частині нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. 25 червня 2019 року позивач звернувся до ГУ НП в Черкаській області із заявою, в якій просив для перерахунку розміру його пенсії видати на руки письмову довідку, в якій зазначити сплачену суму страхових внесків за відповідні місяці вимушеного прогулу. 22 липня 2019 року відповідачем видано довідку про сплачені суми страхових внесків на середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі №823/1183/18 зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області сплатити до Пенсійного фонду України 22%, що складає 7 258,16 грн. від суми 32 991,62 грн., податок з доходу фізичних осіб у сумі 5 938,50 грн. від суми 32 991,62 грн. та 1,5 % військового збору у сумі 494,87 грн. 19 липня 2019 року та 31 липня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії по інвалідності з липня 2018 року і по теперішній час, оскільки зменшений розмір пенсії мав місце з вини ГУ НП в Черкаській області, та сплатити різницю недонарахованої пенсії, що приблизно складає 4 000,00 грн. Листом ГУ ПФУ в Черкаській області від 06 серпня 2019 року №1044/С-10 позивача повідомлено, що підстав для перерахунку пенсії немає, оскільки станом на 05 серпня 2019 року уточнена довідка про розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії від ГУ НП в Черкаській області не надходила. З даного листа також вбачається, що позивачу з 23 липня 2018 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262. Розмір пенсії позивача обчислено із грошового забезпечення, визначеного згідно статті 43 Закону №2262, п.7 Постанови №393 за грошовим атестатом від 27 липня 2018 року №92 та довідкою про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці служби від 27 липня 2018 року №407. 14 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати на адресу Головного управління Пенсійного фонду України уточнюючу довідку про розмір грошового забезпечення для врахування при перерахунку пенсії грошового утримання за час вимушеного прогулу, з якого згідно довідки від 22 липня 2019 року №29/С-102 було сплачено єдиний соціальний внесок. Листом відповідача від 19 серпня 2019 року №37/59/01-2019 позивача повідомлено, що грошове утримання за період з 19 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року було стягнуто згідно рішення Київського апеляційного адміністративного суд від 12 грудня 2017 року у справі №823/1468/17, і на стягнуте грошове утримання було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок. Проте, пенсії поліцейським обчислюються не з грошового утримання, а з грошового забезпечення, у зв`язку з чим виготовити та направити до ГУ ПФУ в Черкаській області нову довідку про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що подається для призначення (перерахунку) пенсії неможливо. Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом. Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-ІV), військовослужбовці, поліцейські, особи рядового і начальницького складу підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню. Період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок, згідно статті 24 Закону №1058-ІV входить до страхового стажу такої особи. Статтею 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VІ від 08 липня 2010 року встановлено, що платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу. Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Відповідно до ч. 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам, які мають право на пенсію за цим Законом обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 (далі - Постанова №393) Відповідно до п.7 Постанови №393 пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням таких його видів: - відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; - щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Відповідно до ч.2 статті 51 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Згідно ч.3 статті 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Відповідно до статті 94 Закону України «Про національну поліцію» №580-VІІІ від 02 липня 2015 року, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Наказом МВС України № 260 від 06 квітня 2016 року затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання. Згідно частини 3 розділу 1 Порядку № 260, до складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Частиною 3 розділу 2 Порядку 260 передбачено, що надбавка за стаж служби в поліції поліцейським виплачується у відсотках до посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням у розмірах згідно з додатком 11 до постанови №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року. Відповідно до статті 10 Закону № 2262-ХІІ, призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України. Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вказаним Порядком закріплено форму Довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції). Відповідно до абз.1 п.3 Порядку №45 довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком. Предметом даного спору є бездіяльність відповідача щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, стягнутого постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року по справі № 823/1468/17. Так, вказаною постановою, серед іншого, стягнуто з Головного управління Національної поліції в Черкаській області на користь [PERSON] середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу за період з 19 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року в розмірі 32 991 грн. 62 коп. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року по справі № 359/10023/16-ц, дохід у вигляді середньої заробітної плати, нарахованої на підставі рішення суду, за час вимушеного прогулу, є базою нарахування та утримання податків та зборів, відповідальність за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету яких покладено на податкового агента - роботодавця. Посилання відповідача на те, що на виконання рішення у справі №823/1468/17 відбулось безспірне списання органами казначейської служби з рахунків ГУНП в Черкаській області коштів, а також на те, що жодного обчислення, нарахування чи виплати доходу позивачу відповідачем не здійснювалось, є необґрунтованим з огляду на зазначений висновок Верховного Суду та пп. 168.1.1 п. 168 статті 168 Податкового кодексу України, відповідно до якого податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Слід зазначити, що несплата Головним управлінням Національної поліції в Черкаській області податкових зобов`язань при виконанні судового рішення у справі №823/1468/17 мала наслідком прийняття ГУ ДФС у Черкаській області податкових повідомлень-рішень, якими застосовано штрафні санкції до Головного управління Національної поліції в Черкаській області та стало предметом спору у справі №2340/3609/18. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року в частині задоволення позовних вимог - скасовано, та прийнято в цій частині нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. При цьому, згідно висновків суду, при виконанні судового рішення у справі №823/1468/17 під час виплати [PERSON] середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу у сумі 32 991 грн. 62 коп. позивач діяв як податковий агент та із вказаної суми мав сплатити податкові зобов`язання, в тому числі і з податку на доходи фізичних осіб. Вказані податкові зобов`язання Управління поліції не виконало, що і стало підставою для висновку суду про наявність складу податкового правопорушення. В той же час, судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі №823/1468/17 частково задоволено касаційну скаргу ГУ НП в Черкаській області - постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі №823/1468/17 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2017 року - залишено без змін. Тобто, наразі, у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Національної поліції в Черкаської області про визнання протиправними та скасування наказу ГУ НП в Черкаській області від 03 серпня 2017 року №2034 про звільнення [PERSON] з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області, а також наказ ГУ НП в Черкаській області від 18 вересня 2017 року №250 о/с про реалізацію дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, накладеного відповідно до наказу ГУ НП в Черкаській області №2034; поновити [PERSON] на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області; стягнення з ГУ НП в Черкаській області на користь [PERSON] середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 16 574,58 грн. з 19 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року - відмовлено повністю. Відтак, з урахуванням висновку апеляційного суду у справі №823/1468/17, приймаючи до уваги той факт, що позивач наразі не є поновлений на посаді, на його користь не повинно стягуватися середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу в розмірі 32 991,62 грн. за період з 19 вересня 2017 року по 11 грудня 2017 року, відповідно, не повинен бути сплачений єдиний соціальний внесок, підстав для видання уточнюючої довідки відповідачем немає, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч.1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Між тим, після поновлення провадження у справі та з огляду на встановлені обставини, через які провадження у справі було зупинено, позивачем жодним чином не спростовано оскаржуване рішення та не зазначено, на яких підставах наразі воно має бути скасовано. Враховуючи зазначене, та оскільки судом після поновлення провадження у справі не встановлено фактів порушення відповідачем прав позивача в межах даного спору, необґрунтованими є доводи, викладені позивачем в позовній заяві та апеляційній скарзі. Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову. Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Результат розгляду: denied