Рішення адміністративного суду від 2022-01-24 00:00:00+02

Товариство з обмеженою відповідальністю «Август Пром» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом \~до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) про \~визнання протиправним та скасування наказу № 733-п від 15.02.2021 р. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 р. в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає, що відповідачем призначено перевірку з порушенням норм Податкового кодексу України, а саме пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу, адже посилання на підпункт 80.2.5 не розкрите \~у наказі. Виходячи з тексту наказу, не зрозуміло, щодо здійснення яких саме функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, планується проведення перевірки, відсутнє чітке зазначення підстави перевірки. Мета перевірки не відповідає предмету фактичної перевірки, передбаченому пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, адже перевірка з питань здійснення контролю за дотриманням платниками законодавства в частині виробництва, обігу, зберігання та транспортування підакцизних \~товарів є предметом документальної перевірки відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу. Наказ про призначення перевірки не відповідає п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу, оскільки в наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, не зазначено підстав у розумінні пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 цього кодексу. \~\~ На думку апелянта, є необґрунтованими твердження відповідача, що здійснення функцій, визначених законодавством у зазначеній сфері, є окремою, \~самостійною та достатньою підставою для проведення фактичної перевірки відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, позаяк всі інші підстави, передбачені у п. 80.2 ст. 80 кодексу втрачають юридичне значення у зв`язку з наданням контролюючому органу права без настання будь-яких юридичних фактів та у будь-який час проводити фактичні перевірки. \~Наказ не містить будь-яких посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка б свідчила про можливі порушення платником податків законодавства у цій сфері. Справа судом розглянута \~без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Перевіривши \~законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Август Пром» (код ЄДРПОУ 39176765) зареєстровано юридичною особою 10.04.2014 року, перебуває на обліку органах державної податкової служби. Основним видом діяльності є виробництво продуктів нафтоперероблення (код КВЕД 19.20). 15.02.2021 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №733-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Август Пром», яким вирішено провести фактичну перевірку ТОВ «Август Пром» з 16.02.2021 року тривалістю не більше 10 діб. В наказі зазначено про проведення перевірки на підставі ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України\~ за період діяльності з 01.01.2020 року по теперішній час з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Позивач скористався наданим законом правом, відмовивши у допуску до перевірки, про що складено акт «Про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки ТОВ «Август-Пром» від 16.02.2021 року, з подальшим оскарженням наказу до суду. Встановивши, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу застосована норма пп.\~ 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, яка є альтернативною та містить приписи щодо такої самостійної підстави для проведення фактичної перевірки як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, а спірний наказ відповідає вимогам, що передбачені до його змісту\~ ст. 81 Податкового кодексу України, що відповідає вимогам п.\~ 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність наказу, тому відмовив у задоволенні позову. Суд визнає приведений висновок необґрунтованим, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 15.02.2021 р. заступником начальника управління начальником відділу управління контролю за підакцизними товарами \~ГУ ДПС у Дніпропетровській області А. Первой із посиланням на ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. \~80.2.5\~ п. 80.2\~ ст. 80 Податкового кодексу України,\~ прийнято наказ № 733-п \~про проведення фактичної перевірки \~ТОВ «Август Пром» (код ЄДРПОУ 39176765) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Західний проїзд, 5, з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів. Період діяльності, який буде перевірятися, - з 01.01.2020 по теперішній час. Перевірку розпочати з 16.02.2021 р., тривалістю не більше 10 діб (а.с. 6). ТОВ «Август Пром» не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки на підставі вказаного наказу, про що контролюючим органом складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки (а.с. 29зв.-30). Спірним в цій справі є питання правомірності наказу про призначення фактичної перевірки платника податків за умови не приведення у наказі фактичних підстав для призначення такої перевірки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного. Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту\~ 75.1. статті\~ 75\~ та підпункту\~ 20.1.4\~ пункту\~ 20.1\~ статті\~ 20 Податкового кодексу України\~ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах \~повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу). Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями\~ статті 80 Податкового кодексу України. В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт\~ \~80.2.5\~ пункту\~ 80.2\~ статті\~ 80 Податкового кодексу України, за приписами якого фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки та за наявності хоча б однієї з таких підстав: \~у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом \~80.2.5\~ пункту\~ 80.2\~ статті\~ 80 Податкового кодексу України, є наявність та/або отримання контролюючим органом відповідної інформації, яка свідчить про можливі порушення з боку платника податку порушень вимог законодавства, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, \~тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. За позицією контролюючого органу, з якою погодився суд першої інстанції, зазначена правова норма дозволяє контролюючому органу проводити фактичну перевірку без наявності або отримання інформації про імовірні порушення платником податків \~податкового законодавства, а така теза як «а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального» є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки. Суд визнає таку позицію контролюючого органу та суду першої інстанції помилковою та зазначає таке. Вимоги до змісту наказу керівника контролюючого органу про проведення фактичної перевірки встановлені абзацом 3 пункту 81.1 статті \~81 Податкового кодексу України, відповідно до якого \~в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу. Наказ № 733-п \~\~\~від 15.02.2021 р. не містить посилання на будь-яку підставу, крім здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, тобто не містить \~підстави для проведення перевірки, визначеної Податковим кодексом України. Суд не заперечує, що до функцій контролюючого органу відноситься \~здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечення міжгалузевої координації у цій сфері (підпункт 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу), здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19), проведення роботи щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального (підпункт 19-1.1.17 пункту 19-1.1 статті 10 Податкового кодексу). Разом з тим, при здійсненні покладених на нього функцій \~контролюючий орган має дотримуватися вимог законодавства та не допускати порушення прав платників податків. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На думку суду, підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу не встановлює дві окремі підстави для проведення фактичної перевірки, як вважає контролюючий орган, (перша наявність \~або отримання інформації про порушення платником вимог законодавства у відповідній сфері, друга здійснення \~функцій, визначених законодавством у відповідній сфері), а пов`язує виникнення у контролюючого органу при здійсненні \~функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, \~тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, права на проведення фактичної перевірки із наявністю або отриманням інформації про порушення таким платником законодавства у зазначеній сфері. При цьому ситуація, при якій контролюючим органом за відсутності будь-якої конкретної підстави для проведення фактичної перевірки буде призначений такий вид податкової перевірки, створює для платника \~негативні наслідки у вигляді правової невизначеності, коли контролюючий орган без конкретно визначених підстав може у будь-який момент прийняти рішення про проведення фактичної перевірки. Враховуючи, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпункті\~ 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, має \~супроводжуватись \~інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері, а в спірному випадку контролюючим органом такої інформації не приведено в наказі, як й не надано суду першої інстанції, оскаржений наказ не містить будь-яких посилань на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, а в \~наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів \~встановлені факти сумнівності, суд доходить до висновку про \~протиправність оскарженого позивачем наказу. Судом враховуються \~висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25.01.2019 року у справі №812/1112/16, на які послався суд першої інстанції, \~проте суд не погоджується з такими висновками з підстав, приведених вище. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що позиція Верховного Суду в цій категорії справ не є однаковою та сталою. Так, в постановах Верховного Суду від 02.12.2021 р. в справі № 120/3918/20-а, від 28.10.2021 р. в справі № 520/10214/2020 викладена правова позиція з питання оскарження наказу про призначення фактичної перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, яка полягає у наступному: \~«…відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення Товариством вимог законодавства. У самому наказі про призначення перевірки, податковий орган не конкретизує суть порушення. У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності Товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом. При вирішенні справи суд першої інстанції врахував правову позиція Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 820/4895/18. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі № 640/21536/19.». Підсумовуючи викладене, суд вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про правомірність оскарженого позивачем наказу. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, \~що є підставою \~для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення. Відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань контролюючого органу на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 5\~ 675 грн. (2\~ 270 грн. за подання позовної заяви, 3\~ 405 грн. за подання апеляційної скарги).

Результат розгляду: granted