Рішення адміністративного суду від 2022-09-28 00:00:00+03

Позивач, [PERSON] , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства "Жилкомсервіс", в якому просив суд: - визнати протиправними дії Комунального підприємства "Жилкомсервіс" щодо ненадання [PERSON] інформації з експлуатації будинку [ADDRESS] ; - зобов`язати Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" надати [PERSON] копії графіків та актів виконаних робіт зокрема по будинку [ADDRESS] за період з січня 2017 року по грудень 2021 року включно. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що копії графіків та актів виконаних робіт зокрема по будинку [ADDRESS] за запитуваний період необхідні позивачу для перевірки законності нарахування окремих комунальних послуг, рахунки за які надаються у відповідних квитанціях. Однак, Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" не надало вказаних вище графіків та актів, відмовляючи у своїх відповідях з надуманих причин, відтак оскаржувані дії відповідача порушують громадянські права позивача на отримання інформацію. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.12.2021 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Комунального підприємства "Жилкомсервіс" щодо ненадання [PERSON] інформації з експлуатації будинку [ADDRESS] . Зобов`язано Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" надати інформацію [PERSON] щодо строків та вартості виконаних робіт за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 2017 року по грудень 2021 року включно. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що [PERSON] зареєстрований та мешкає в квартирі [ADDRESS] . 05.08.2020 позивач звернувся до Комунального підприємства "Харківводоканал" з заявою №Р-4392/1-20.19.08, в якій просив надати копії графіків та актів виконаних робіт зокрема по будинку [ADDRESS] за період з січня 2017 року по грудень 2021 року включно. Листом від 19.08.2020 №Р-4392/1-20.01.02-08 Комунальне підприємство "Харківводоканал" повідомило, що балансоутримувачем є Комунальне підприємство "Жилкомсервіс". Акти виконаних робіт знаходяться у балансоутримувача житлового будинку Комунального підприємства "Жилкомсервіс". 31.08.2020 позивач звернувся до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" з аналогічним запитом. Листом від 25.09.2020 №Р-20/13981.0703 Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" відмовило позивачу у наданні інформації на підставі того, що [PERSON] не є уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку, Комунального підприємства "Жилкомсервіс". Листом від 12.03.2021 №Р-1689/1-210102-05 Комунальне підприємство "Харківводоканал" повідомило, що Акти виконаних робіт знаходяться у балансоутримувача житлового будинку Комунального підприємства "Жилкомсервіс". Позивач звернувся до органів місцевого самоврядування із заявою, в якій просив посприяти вирішенню ситуації та зобов`язати Комунальне підприємство "Харківводоканал" та Комунальне підприємство "Жилкомсервіс" надати копії графіків та актів виконаних робіт, зокрема, по будинку [ADDRESS] за період з січня 2017 року по грудень 2021 року включно. Листом від 28.04.2021 №Р-2-17861/0/1-21.08-31 - 4424/0/129-21 Департамент житлово-комунального господарства відмовив позивачу у наданні інформації на підставі того, що [PERSON] не є уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку. Не погоджуючись з протиправними діями Комунального підприємства "Жилкомсервіс", які полягали у ненаданні запитуваної інформації, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазнчає наступне. Відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України "Про інформацію", кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до ст.1 якого публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право на доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", право, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, серед іншого, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації", запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні; запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Згідно з ч. 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації", у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Тобто, положеннями Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено чіткий порядок надання публічної інформації на запит. Також вказаним законом передбачена відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації, у тому числі, за несвоєчасне надання інформації. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківської міської ради Харківської області 4 сесії 5 скликання від 26.07.2006 №69/06 створено Комунальне підприємство "Жилкомсервіс", статутний фонд якого сформовано за рахунок майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Правовий статус комунального підприємства, особливості його створення і джерел формування його майна дають підстави для висновку, що комунальні підприємства створені органом місцевого самоврядування на основі комунального майна та здійснюють свою діяльність від імені територіальної громади, а тому всі прибутки, які отримано комунальними підприємствами від своєї діяльності, є також власністю територіальної громади, тобто є бюджетними коштами (комунальним майном). Отже, у розумінні викладених положень Закону №2939-VI, запитувана позивачем інформація є публічною, тобто такою, що створена під час діяльності органу місцевого самоврядування та стосується розпорядження державним чи комунальним майном, доступ до якої не може бути обмеженим. Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 14.03.2018 у справі №815/1216/16, від 19.09.2019 у справі №804/4781/17, від 27.05.2020 у справі №813/2793/18, від 22.07.2020 у справі №524/9076/17. На всі запити позивача відповідачем були надані відповіді. Аналіз відповідей свідчить про те, що відмова обумовлена тим, що зазначена інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом. Відповідно до ст. 21 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було зазначено у відповідях на запит позивача, що такий запит не відповідає формальним вимогам. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про доступ до публічної інформації", конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що навіть якщо запитувана інформація належить до інформації з обмеженим доступом або є конфіденційною інформацією, відповідно до положень ч. 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. В такому випадку якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення відповідачем повинна бути надана інформація, доступ до якої необмежений. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Враховуючи встановлену судовим розглядом протиправність дій відповідача щодо неналежного розгляду запиту по суті та відмови в задоволенні запиту на інформацію, з урахуванням того, що рішення, які містять конфіденційну інформацію згідно приписів ч. 7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути по суті запити позивача на отримання публічної інформації від з урахуванням висновків суду. Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Результат розгляду: denied