Рішення адміністративного суду від 2022-03-16 00:00:00+02

2 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до адміністративного суду з позовом до ТУ ДСА в Одеській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Територіального управління щодо нарахування та виплати позивачу, як консультанту Іллічівського міського суду Одеської області премії за результатами щорічного оцінювання відповідно до наказу керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області №101-ос-ап від 10.12.2020 року у розмірі 30% від посадового окладу та зобов`язати здійснити нарахування та виплату зазначеної премії. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 вересня 2021 року у задоволенні адміністративного позову [PERSON] відмовлено. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги. На думку апелянта скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення посадових окладів та надбавок до них доплат (в даному випадку премії). Преміювання працівників апарату суду здійснюється відповідно до чинного законодавства та Положення про преміювання працівників апарату Іллічівського міського суду Одеської області. Тому, оскільки наказ Іллічівського міського суду Одеської області від 10.12.2020 року №101-ос-ап, яким позивачу встановлена премія у розмірі 30 відсотків посадового окладу, у зв`язку із отриманням відмінної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності за 2020 рік є чинним та не містить кінцевих строків або конкретного терміну, з яким пов`язано його виконання, ТУ ДСА України в Одеській області було зобов`язано здійснити нарахування та виплату зазначеної премії. Також апелянт вважає, що судом першої інстанції було помилково проігнорований той факт, що відповідно до листа ДСА України від 17.12.2020 року (тобто в день відмови оплати наказу про преміювання), збільшено кошторисні призначення, у зв`язку із чим був утворений фонд економії оплати праці, тобто на момент відмови від оплати наказу був сформований фонд оплати праці, який відповідачем використано на накази, які було видано пізніше. Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористалася, що відповідно до статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи. Справа розглянута судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження. Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю. Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, [PERSON] з 26 серпня 2020 року працює на посаді консультанта Іллічівського міського суду Одеської області, що підтверджується наказом Іллічівського міського суду Одеської області №65-ос-ап від 25.08.2020 року (а.с. 7). Наказом керівника Іллічівського міського суду Одеської області №100-ос-ап від 10.12.2020 року "Про затвердження висновків щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "В", відповідно до статті 44 Закону України "Про державну службу", пунктів 16, 41 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою КМУ від 23 серпня 2017 року №640, затверджено висновки щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "В" Іллічівського міського суду Одеської області (а.с. 7 зв.). Згідно із додатком 1 до наказу керівника Іллічівського міського суду Одеської області №100-ос-ап від 10.12.2020 року оцінка результатів службової діяльності [PERSON] відмінна (а.с. 8). Наказом керівника Іллічівського міського суду Одеської області від 10.12.2020 року №101-ос-ап, відповідно до статті 44, підпункту 1 пункту 3 статті 50, 52 Закону України "Про державну службу", пункту 17 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 року №640, Положення про преміювання працівників апарату Іллічівського міського суду Одеської області вирішено преміювати державних службовців суду, які отримали відміну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності за 2020 рік у розмірі у розмірі 30 % посадового окладу, серед яких є [PERSON] (а.с. 8 зв.). 18 січня 2021 року на адресу міського суду надійшов лист ТУ ДСА в Одеській області №5-3780/20 від 17.12.2020 року про повернення без виконання зазначеного наказу про преміювання у зв`язку з неможливістю його виконання. При цьому Територіальне управління повідомило, що стимулюючи виплати встановлюються у межах фонду економії оплати праці. Кошторисом на 2020 рік було затверджено кошти лише на постійні виплати працівникам апарату суду. Критичний стан фінансування судової системи у 2020 році, зокрема оплати праці працівників апарату суду, призвів до того, що Державна судова адміністрація фактично обмежена в можливості здійснювати виконання покладених на неї функцій через відсутність належного фінансування всієї судової системи (а.с. 11, 12). Іллічівський міський суд Одеської області листом від 10.12.2020 року №101-ос-ап направив до ТУДСУ наказ про преміювання від 10.12.2020 року №101-ос-ап. Листом ТУ ДСА України в Одеській області №5-1312/21 від 18.03.2021 року повернуто зазначений наказ без виконання у зв`язку із завершенням бюджетного 2020 року (а.с. 13 зв., 14). Вважаючи, що відмова Територіального управління щодо здійснення нарахування та оплати премії є протиправною, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, тому, оскільки на момент виконання наказу керівника Іллічівського міського суду Одеської області №101-ос-ап від 10.12.2020 року кошти фонду економії оплати праці були відсутні, визнав позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та відмовив у їх задоволенні. Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби є Закон України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон №889-VIII). Відповідно до частини другої статті 1 Закону №889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Пунктом 4 частини першої статті 7 Закону №889-VIII визначено, що державний службовець має право на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). Приписами статті 44 Закону №889-VIII встановлено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання (ч.1). Державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню відповідно до цього Закону (ч.9). Відповідно до частин першої - шостої статті 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 6) премії (у разі встановлення). За результатами роботи та щорічного оцінювання службової діяльності державним службовцям можуть встановлюватися премії. До премій державного службовця належать: 1) премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності; 2) місячна або квартальна премія відповідно до особистого внеску державного службовця в загальний результат роботи державного органу; 3) місячна або квартальна премія за належне виконання умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення). При цьому загальний розмір премій, передбачених пунктом 2 цієї частини, які може отримати державний службовець за рік, не може перевищувати 30 відсотків фонду його посадового окладу за рік. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет. Фонд оплати праці державних службовців формується за рахунок коштів державного бюджету, а також коштів, які надходять до державного бюджету в рамках програм допомоги Європейського Союзу, урядів іноземних держав, міжнародних організацій, донорських установ. Порядок використання таких коштів, які надходять до державного бюджету, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно до підпункту пункту 2 постанови КМУ від 09.03.2006 року №268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів", надано право керівникам органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат у 2006 році в межах коштів, передбачених на преміювання у кошторисі відповідного органу, та економії коштів на оплату праці, а починаючи з 1 січня 2007 року - у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу. Відповідно до пунктів 3 та 5 Положення про преміювання працівників апарату Іллічівського міського суду Одеської області затвердженого наказом керівника апарату Іллічівського міського суду Одеської області від 31.052017 року №59-зп-ап, державним службовцям можуть встановлюватись премія за результатами щорічного оцінювання службової діяльності. Розмір премії працівника апарату суду встановлюється керівником апарату суду або особою, яка його замінює шляхом видання відповідного наказу. Аналіз наведених норм Закону №889-VIII, Постанови №268 та Положення №59-зп-ап у їх логічному зв`язку дозволяє дійти висновку про те, що державні службовці, які отримали відмінні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, підлягають преміюванню, рішення про що приймається керівникам відповідного органу. При цьому варто наголосити, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані у своїй діяльності дотримуватися принципу правової визначеності під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати як наслідки своїх дій, так і послідовність дій органів держави. Аналізуючи дотримання суб`єктом владних повноважень принципу правової визначеності, Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17 зазначив, що потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій. Застосовуючи наведений підхід до обставин цієї справи, колегія суддів виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів, наказом керівника Іллічівського міського суду Одеської області від 10.12.2020 року №101-ос-ап вирішено преміювати державних службовців суду, які отримали відміну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності за 2020 рік у розмірі у розмірі 30 % посадового окладу, серед яких є [PERSON] . Зазначений наказ був направлений ТУ ДСА в Одеській області, як розпоряднику коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих загальних судів. Разом з тим судом першої інстанції встановлено, що 16 грудня 2020 року т.в.о. голови ДСА України [PERSON] затверджено довідку про зміну до кошторису на 2020 рік "для забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" №214. У зв`язку з чим ТУ ДСА України в Одеській області був утворений фонд економії праці для преміювання працівників апарату суду, який був використаний у повному обсязі та на виконання наказів Іллічівського міського суду Одеської області від 18 грудня №103 ос-оп "Про преміювання працівників патронатної служби за грудень 2020 року", від 18 грудня №104 ос-ап "Про преміювання працівників, які виконують функції з обслуговування за грудень 2020 року", від 18 грудня №105 ос-ап "Про встановлення надбавки зі інтенсивність праці керівнику апарату суду [PERSON] та заступнику керівника апарату суду [PERSON] за грудень 2020 року", від 18 грудня №102 ос-ап "Про встановлення надбавки за інтенсивність праці державним службовцям суду за грудень 2020 року". На виконання наказу керівника Іллічівського міського суду Одеської області №101-ос-ап від 10 грудня 2020 року в фонді економії праці були відсутні відповідні кошти. Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про правомірність таких дій Територіального управління, адже згідно статті 50 Закону №889-VIII скорочення або відсутність бюджетних асигнувань не може бути підставою для невиплати державному службовцю доплат (у даному випадку премії) до посадового окладу. Таким чином, ураховуючи, що наказ керівника Іллічівського міського суду Одеської області від 10.12.2020 року №101-ос-ап, яким вирішено преміювати державних службовців суду, які отримали відмінну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності за 2020 рік у розмірі 30 % посадового окладу, серед яких є [PERSON] , є чинним, премія за результатами щорічного оцінювання, яка відповідно до частини дев`ятої статті 44 Закон №889-VIII встановлена позивачу, має бути виплачена, у тому числі, за умови закінчення бюджетного року, за який таку премію встановлено. Також колегія суддів звертає увагу, що зазначений наказ від 10.12.2020 року №101-ос-ап не містить кінцевих строків та конкретного терміну, з яким пов`язано його виконання, тому доводи відповідача про неможливість його виконати у зв`язку з завершенням бюджетного 2020 року не відповідають чинному бюджетному законодавству. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2020 року т.в.о. голови ДСА України Гізатуліна Л.В. затверджено довідку про зміну до кошторису на 2020 рік для забезпечення здійснення правосуддя місцевими,ТУ ДСА України в Одеській області, був утворений фонд економії праці для преміювання працівників апарату суду на час надходження наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 10.12.2020 року №101-ос-ап. Окремо судова колегія визначає, що в грудні 2020 року ДСА України було збільшено кошторисні призначення, у зв`язку з чим був утворений фонд економії праці для преміювання працівників апарату суду. Водночас, зазначений фонд був використаний для реалізації інших наказів Іллічівського міського суду Одеської області від 18.12.2020 року про преміювання, а саме: №103 ос-оп, №104 ос-ап, №105 ос-ап, №102 ос-ап, які були винесенні пізніше, ніж наказ від 10.12.2020 року №101-ос-ап, що свідчить про вибірковий підхід відповідача до виконання своїх функцій як розпорядника бюджетних коштів. Отже, оскільки відповідачем було двічі повернуто наказ №101-ос-ап від 10.12.2020 року без законодавчо встановлених підстав, колегія суддів дійшла висновку, що ТУ ДСА в Одеській області допустило протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати [PERSON] премії за результатами щорічного оцінювання. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] не відповідає дійсним обставинам справи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Результат розгляду: granted