Рішення адміністративного суду від 2022-09-07 00:00:00+03

І. Короткий зміст позовних вимог 1. У листопаді 2019 року [PERSON] (далі - позивачка, [PERSON] ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач-1, Казначейство), Управління державної казначейської служби України у Кременчуцькому районі Полтавської області (далі - відповідач-2, Управляння Казначейства у Кременчуцькому районі Полтавської області), у якому просила: 1.1. скасувати наказ Казначейства від 15 серпня 2019 року № 449-0 та наказ Управління Казначейства у Кременчуцькому районі Полтавської області від 16 серпня 2019 №32-0 про припинення проходження [PERSON] державної служби і звільнення [PERSON] з посади заступника начальника управління-начальника відділу надходжень та видатків Управління Казначейства у Кременчуцькому районі Полтавської області; 1.2. поновити [PERSON] на посаді заступника начальника управління-начальника відділу надходжень та видатків Управління Казначейства у Кременчуцькому районі Полтавської області. 2. На обґрунтування позову позивачка зазначила, що вважає своє звільнення незаконним та вказала на те, що оскільки раніше вона не притягувалася до дисциплінарної відповідальності, тому до неї застосовано непропорційне стягнення у вигляді звільнення з посади з підстав втрати нею права на державну службу із сутністю вчиненого нею правопорушення. На думку позивачки, набрання законної сили постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2019 року у справі №524/2584/19, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 05 липня 2019 року, щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення не має бути єдиною та безумовною підставою її звільнення зі служби. Також позивачка наполягала на існуванні, на її думку, колізії норм права, оскільки приписи частини другої статті 84 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIІI (далі - Закон № 889-VIІI) та частини другої статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закону № 1700-VII) не відповідають вимогам правової визначеності, що призвело до її незаконного звільнення з роботи. Своє звільнення позивачка вважає втручанням у її право на приватне життя. 3. Заперечуючи проти задоволення позову, Управляння Казначейства у Кременчуцькому районі Полтавської області у відзиві на позовну заяву підкреслило, що жодних протиправних дій щодо позивачки не здійснювало та її законних прав не порушувало, оскільки на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2019 року у справі №524/2584/19 про притягнення позивачки до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП, яка набрала законної сили 05 липня 2019 року,

Результат розгляду: denied