Рішення адміністративного суду від 2022-03-29 00:00:00+03

03 серпня 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося в суд з адміністративним позовом до Добровлянського ліцею Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) за адресою вул. Ст. Бандери, буд. 51А, с. Добровляни, Калуський район, Івано-Франківська область шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно здійснюється експлуатація будівель (споруд, приміщень) Добровлянського ліцею за адресою: вул. Ст. Бандери, буд. 51А, с. Добровляни, Калуський район, Івано-Франківська область, з порушеннями вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що встановлено за результатами проведеної перевірки додержання вимог законодавства з питань пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту і підтверджується актом перевірки, складеним 09 липня 2021 \~року за № 124. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) Добровлянського ліцею Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, за адресою: вул. Ст. Бандери, буд. 51А, с. Добровляни, Калуський район, Івано-Франківська область, 77361, шляхом опечатування вхідних дверей, окрім виконання робіт, пов`язаних з усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що доказів повного усунення відповідачем зазначених в акті перевірки № 124 від 09 липня 2021 року та приписі № 28 від 07 лютого 2020 року порушень законодавства матеріали справи не містять, а тому необхідно застосувати заходи реагування. Не погодившись з прийнятим рішенням, Добровлянський ліцей Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відтермінувати застосування заходів реагування. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що більшість виявлених порушень на момент прийняття рішення судом першої інстанції були усунені відповідачем, що підтверджується долученими доказами. Щодо неусунених порушень, то вони потребують виділення коштів розпорядником коштів другого рівня і такі витрати були включені у програму сільської ради «Програма забезпечення пожежної безпеки». Враховуючи проведену відповідачем роботу та вжиті заходи свідчать про добросовісність намірів відповідача. Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи(в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін(у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом першої інстанції, посадовими особами позивача на підставі наказу т.в.о. начальника ГУ ДСНС в Івано-Франківській області від 08 червня 2021 року № Нс-134/54 (а.с.8-12) та посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 22 червня 2021 року № 131 (а.с.13), у період з 06 липня 2021 року по 09 липня 2021 року проведено позапланову перевірку виконання Добровлянським ліцеєм вимог припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 07 лютого 2020 року № 28, про що 09 липня 2021 року складено відповідний акт за № 124 (а.с.14-19). Даним актом зафіксовано ряд порушень вимог законодавства, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей, у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме: будівлю ліцею не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією (п. 1.2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417 (надалі, також - Наказ МВС від 30 грудня 2014 року № 1417)); дерев`яні конструкції горища не оброблено вогнезахисним розчином (п. 2.5 розділу III Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); будівлю ліцею не обладнано захистом від прямих попадань блискавки та її вторинних проявів (п. 1.21 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів виконано за допомогою скрутки (п. 1.6 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); у будівлі ліцею наявні та експлуатуються тимчасові лінії електромереж (п. 1.8 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); лампи освітлення висять на струмопровідному проводі (п. 1.8 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); допущено встановлення електророзеток на горючі основи (п. 1.17 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); у приміщенні електрощитової допускається складування горючого сміття (п. 2.1 розділу III Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); до водойми не виконано під`їзд із твердим покриттям та не проведено випробування можливості забирання води пожежним автомобілем (пп. 5 п. 2.1 глави 2 IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); на території ліцею пожежний щит не укомплектований у повній мірі (п. 3.11 розділу V Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417). Акт перевірки підписано та примірник отримано заступником директора Добровлянського ліцею \~Болехівською О.В. 09 липня 2021 року (а.с.19). За наслідками проведеної перевірки та встановлених порушень припис про усунення порушень вимог законодавства відповідачем не виносився, оскільки чинним та невиконаним є припис № 28, складений 07 лютого 2020 року за наслідком перевірки здійсненої 05 лютого 2020 року по 07 лютого 2020 року, у якому вимагалося вжити заходів для усунення всіх виявлених порушень в межах узгодженого строку до 01 серпня 2020 року (а.с.20-21). Указаний припис підписано, а примірник отримано директором Добровлянського ліцею Василівим С.С. 07 лютого 2020 року (зворотна сторона а.с.21). 20 серпня 2021 року відбулася повторна позапланова перевірка Добровлянського ліцею з питань дотримання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, якою встановлено, що більшість порушень, зафіксованих в акті від 09 липня 2021 року за № 124, усунуто, однак, зафіксовано і не виконанні порушення вимог законодавства(а.с.34). За наслідками проведеної перевірки винесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 140 від 20 серпня 2021 року, у якому вимагалося вжити заходів для усунення виявлених порушень в межах узгодженого строку 20 листопада 2021 року (а.с.35-36). Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Згідно із абз. 1 ст. 2 Закону № 877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Частиною 1 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. Згідно із ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Частинами 8, 11 ст. 7 №877-V передбачено, що припис обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку. У разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються. Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року №1052 (далі - Положення № 1052) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Згідно із п. 3 Положення № 1052 встановлено, що основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності. Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи. Відповідно до ст. 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону. Згідно із ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. Частиною 5 ст. 4 Закону № 877-V передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Згідно із ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. Пунктом 1 ч. 1 ст. 70 КЦЗ України передбачено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами. Відповідно до ч. 2 ст. 70 КЦЗ України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. Предметом спору у справі, що розглядається є застосування заходів реагування до Добровлянського ліцею Новицької сільської ради Калуського району Івано-Франківської області у вигляді зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень), шляхом опечатування вхідних дверей. Підставою звернення до суду слугувало встановлення під час планової перевірки відповідача порушень щодо додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, та невиконання Припису № 28 від 07 лютого 2020 року у визначений строк. Враховуючи, що позивач є спеціальним органом, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, колегія суддів зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки. З наявного в матеріалах справи листа відповідача від 05 жовтня 2021 року № 89 (а.с.30) слідує, що відповідачем припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки за № 28 від 07 лютого 2020 року в повному обсязі не виконано. Також, вищевказане підтверджується повторним приписом від 20 серпня 2021 року № 140 (а.с.35-36), яким зобов`язано відповідача: обладнати будівлю ліцею автоматичною пожежною сигналізацією (п. 1.2 розділу V Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); дерев`яні конструкції горища обробити вогнезахисним розчином (п. 2.5 розділу III Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); будівлю ліцею обладнати захистом від прямих попадань блискавки та її вторинних проявів (п. 1.21 розділу IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); до водойми виконати під`їзд із твердим покриттям з майданчиком (пірсом) розміром не менше 12 х 12 м для встановлення пожежних автомобілів, і забирання води будь-якої пори року, а також провести випробування можливості забирання води пожежним автомобілем (пп. 5 п. 2.1 глави 2 IV Наказу МВС від 30 грудня 2014 року № 1417); подати декларацію матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, на реконструкцію із добудуванням спортивної зали. Отже, частина порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які були зафіксовані в акті перевірки від 09 липня 2021 року № 124 та наявність яких була підставою звернення позивача до суду з даним позовом, продовжують існувати та нести загрозу життю та здоров`ю людей. Слід зазначити, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. При цьому, поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері. Згідно із ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів. Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Таким чином, оскільки на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції належних доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки становить реальну небезпеку і загрозу життю та здоров`ю людей. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів також зауважує, що застосовані заходи співмірні тим порушенням, які встановлено позивачем. Колегія суддів зазначає, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 640/368/19. Щодо доводів відповідача про те, що він, як державний навчальний заклад фінансується з державного бюджету та немає самостійних можливостей для повного усунення порушень, то колегія суддів зазначає наступне. Відсутність бюджетних коштів та належного фінансування не звільняє відповідача від обов`язку виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян. Колегія суддів зазначає, що Добровлянським ліцеєм не надано доказів, що підтверджували б повне усунення усіх виявлених позивачем порушень, експлуатація будівель (споруд) ліцею, за наявності вищевказаних недоліків, становить загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також, не дозволить вчасно попередити та ліквідувати пожежу чи інші надзвичайні ситуації. При цьому, відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених органом перевірки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постановах від 10 вересня 2020 року у справі № 620/1857/19 та від 29 жовтня 2020 року у справі № 520/11608/19. Таким чином, враховуючи, що Добровлянський ліцей у передбачений Приписом № 28 строк не усунула недоліки, встановлені під час перевірки, а під час розгляду справи не зазначила жодних поважних причин, які перешкоджали вчинити відповідні дії у визначений строк, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування. Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29). Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Результат розгляду: denied