Рішення адміністративного суду від 2022-05-02 00:00:00+03

12.08.2021р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР-СОЯ"( далі ТзОВ «УКР-СОЯ») звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України, в якому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.06.2021р. №2750414/39125548 про відмову в реєстрації податкової накладної від 24.05.2021р. №1 у Єдиному реєстрі податкових накладних; - зобов`язати зареєструвати податкову накладну від 24.05.2021р. №1 у Єдиному реєстрі податкових накладних. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.11.2021р. позов задоволено. Крім того, суд першої інстанції стягнув на користь ТзОВ «УКР-СОЯ» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. та суму в розмірі 8000 грн. на професійну правничу допомогу. Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління ДПС у Рівненській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09.11.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Як видно з матеріалів справи, ТзОВ "УКР-СОЯ" зареєстрований як юридична особа 06.03.2014р., здійснює свою діяльність, зокрема, згідно з КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 10.41 Виробництво олії та тваринних жирів; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Орендовані земельні ділянки позивач ТОВ "УКР-СОЯ" використовує у власній господарській діяльності для вирощування зернових культур (кукурудза, соя). Зокрема, у 2020р. засіяно та зібрано врожай кукурудзи із 120,70 га та сої з 74,00 га, що підтверджується звітом про посівні площі сільськогосподарських культур кукурудзою та під урожай 2020 року, звітом про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду у 2020 році. Із змісту інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.08.2021р., витягів з Державного реєстру речових прав, довідки Гощанської селищної ради №203 від 12.05.2021р. видно, що в строковому платному користуванні у ТзОВ "УКР-СОЯ" перебувають земельні ділянки (паї) загальною площею 194,70 га на території с.Федорівка Гощанської селищної ради Рівненської області. Протягом 2020р.-2021р. в ТзОВ "УКР-СОЯ" працювало 6 працівників, що підтверджується податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1-4 квартали 2020 та 1 квартал 2021. Для засівання, догляду та збирання врожаю кукурудзи та сої у 2020 році ТзОВ "УКР-СОЯ" використовував наявні основні засоби, які придбані протягом 2017-2020 років, про що складалися відповідні облікові листи тракториста машиніста, а саме: - борону дискову марки Lemken Rubin, 2011 року випуску, факт придбання якої підтверджується: договором купівлі-продажу №29-03/17 від 29.03.2017р.; актом приймання-передачі від 29.03.2017р.; видатковою накладною №РН-0000013 від 29.03.2017р.); - сівалку причіпну марки Vaderstad RAPID RD400C, 2008 року випуску, факт придбання якої підтверджується: договором купівлі-продажу №11/04/17 від 11.04.2017р.; актом приймання-передачі від 11.04.2017р.; видатковою накладною №РН-0000024 від 11.04.2017р.; -обприскувач причіпний ОВТ-2000, факт придбання якого підтверджується: договором купівлі-продажу №10/05/17 від 10.05.2017р.; видатковою накладною №00015 від 10.05.2017р.; -трактор марки John Deer 8430, 2009 року випуску, факт придбання якого підтверджується: договором купівлі-продажу №28/02/20 від 28.02.2020р.; актом приймання-передачі від 28.02.2020р.; видатковою накладною №РН-0000007 від 28.02.2020р.; - комбайн марки Class Lexion 560, 2009 року випуску, факт придбання кого підтверджується: договором купівлі-продажу №03/03/20 від 03.03.2020р.; актом приймання-передачі від 03.03.2020р.; видатковою накладною №РН-00000001 від 03.03.2020р.. Для роботи вищезазначеної сільськогосподарської техніки ТзОВ "УКР-СОЯ" використовувало придбане у ТзОВ "Сокол Ойл" дизельне пальне, що підтверджується договором поставки нафтопродуктів №04/05-20 від 04.05.2020р., видатковою накладною №658 від 15.05.2020р., товарно-транспортною накладною №Р658 від 15.05.2020р., платіжним дорученням № 1052 від 19.05.2020р. на суму 284 416,00 грн. З метою зберігання пального ТзОВ "УКР-СОЯ" отримав ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 170804142020000472 від 06.04.2020р. Для засівання кукурудзи у 2020 році ТзОВ "УКР-СОЯ" використовував придбане у ТзОВ "Агро Арена" насіння, що підтверджується договором поставки №1306 від 30.03.2020р. із специфікацією, видатковою накладною №1671 від 07.07.2020р., товарно-транспортною накладною №619-1 від 07.04.2020р., платіжним дорученням №1044 від 16.04.2020р. на суму 164 998,80 грн. У зв`язку із засіванням насіння кукурудзи складено Акт №1 витрати насіння і садивного матеріалу за квітень 2020р. Для вирощування кукурудзи у 2020 році позивач застосовував мінеральні добрива придбані у ТзОВ "Євровектор Плюс", ТзОВ "Хімагропостач", що підтверджується договором поставки №23/03-8 від 23.03.2020р. зі специфікацією, видатковою накладною №134 від 06.04.2020р., платіжним доручення №1036 від 25.03.2020р. на суму 763 560,00 грн., генеральною угодою №520 від 31.03.2020р. зі специфікаціями, видатковою накладною №822 від 23.04.2020р., платіжним дорученням №1038 від 01.04.2020р. на суму 424368,00 грн. Також, для догляду врожаю кукурудзи у 2020 році ТзОВ "УКР-СОЯ" використав засоби захисту рослин придбані у ТзОВ "Захід Агробізнес", що підтверджується договором поставки №421-3-ЯВ-20 засобів захисту рослин від 14.04.2020р. зі специфікаціями, видатковими накладними №1721 від 14.04.2020р., №2551 від 21.05.2020р., №3169 від 12.06.2020р., № 4040 від 29.07.2020р., товарно-транспортними накладними №3-1721 від 14.04.2020р., № 3-2551 від 21.05.2020р., № 3-3169 від 12.06.2020р., № 3-4040 від 29.07.2020р., платіжними дорученнями №1070 від 21.07.2020р. на суму 71 740,80 грн, №1101 від 01.12.2020р. на суму 276731,18 грн, №1111 від 30.12.2020р. на суму 128 742,11 грн. У зв`язку із використанням для вирощування та догляду за врожаєм кукурудзи мінеральних добрив та засобів захисту рослин позивач склав відповідні акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №1, №2 за квітень 2020р., №3 за липень 2020р.. Зібраний врожай кукурудзи ТзОВ "УКР-СОЯ" зберігав в складських приміщеннях за адресою: Рівненська обл., Корецький р-н, с. Великі Межирічі, вул. Корецька, буд. 19-Б, що підтверджується договором оренди приміщення №01/01/19 від 01.01.2019р.; №01/01/21 від 01.01.2021р. Оплата за оренду складських приміщень підтверджується платіжним дорученням №1195 від 07.05.2021р. на суму 79600,00 грн. 20.05.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" (Продавець) уклав із ТзОВ "БС" (Покупець) договір купівлі-продажу №201, відповідно до умов якого Продавець передає, а Покупець приймає: кукурудзу згідно ДСТУ 4525:2006, іменований (у) надалі Товар, загальною кількістю 100 тонн ±10%, ціною 8000,00 грн. в т.ч. ПДВ за одиницю товару. В п.2.6. Договору купівлі-продажу №201 від 20.05.2021р. визначено, що Продавець оплачує вартість партії Товару на умовах встановлених даним договором шляхом авансового перерахування або в момент відвантаження партії Товару на розрахунковий рахунок Продавця на протязі одного банківського дня. Остаточний розрахунок Покупець здійснює протягом 1-го банківського дня з моменту отримання від Продавця оригіналів рахунку-фактури, видаткової, податкової накладних та товарно-транспортних накладних. 21.05.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" надав для ТзОВ "Б С" рахунок-фактуру №СФ0000013 на оплату 100 тонн кукурудзу 3 класу врожаю 2020 року ціною 8000,00 грн. з ПДВ за 1 тонну на загальну вартість -799 999,56грн. ТзОВ "Б С" оплатив вказаний рахунок, що підтверджується платіжним дорученням №788 від 21.05.2021р. на суму 640 000,00 грн., №789 від 21.05.2021р. на суму 76000,04 грн., а всього на загальну суму 716 000,04 грн. За видатковою накладною №РН-0000009 від 21.05.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" передав для ТзОВ "Б С" кукурудзу 3 класу урожаю 2020 року кількістю 60,10 тон на загальну вартість 480 799,73 грн. в т.ч. ПДВ. Факт отримання вищезазначеної кількості кукурудзи автомобільним перевізником ТзОВ "Авантадор" на складі ТзОВ "УКР-СОЯ" для доставки на склад ТзОВ "Б С" підтверджується товарно-транспортними накладними №8005/1 від 21.05.2021р., №1580/2 від 21.05.2021р. За видатковою накладною №РН-0000010 від 22.05.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" передав для ТзОВ "Б С" кукурудзу 3 класу урожаю 2020 року кількістю 33,00 тон на загальну вартість 263 999,85 грн. в т.ч. ПДВ. Факт отримання вищезазначеної кількості кукурудзи автомобільним перевізником ТзОВ "Авантадор" на складі ТзОВ "УКР-СОЯ" для доставки на склад ТзОВ "Б С" підтверджується товарно-транспортною накладною №8005/3 від 22.05.2021р. 24.05.2021р. позивач сформував та подав до контролюючого органу податкову накладну № 1 від 24.05.2021р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. 28.05.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" отримав квитанцію про прийняття та зупинення реєстрації податкової накладної від 24.05.2021 № 1 в якій зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК від 24.05.2021р. № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1005, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу, придбання такого товару послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Також за змістом квитанції позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 07.06.2021р. позивач надіслав податковому органу пояснюючу записку до повідомлення №2, та копії документів щодо податкової накладної від 24.05.2021 № 1, реєстрація якої зупинена, а саме: договір купівлі-продажу №201 від 20.05.2021р.; платіжні доручення №№ 788, 789 від 21.05.2021р.; видаткову накладну №РН-0000009 від 21.05.2021р.; видаткову накладну №РН-0000010 від 22.05.2021р.; товарно-транспортні накладні №№8005/1, 1580/2 від 21.05.2021р., №8005/3 від 22.05.2021р.; витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права оренди земельних ділянок; довідку Гощанської селищної ради №203 від 12.05.2021р.; звіт про посівні площі сільськогосподарських культур кукурудзою та під урожай 2020р. із квитанцією про його прийняття; звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду у 2020 році із квитанцією про його прийняття; договір купівлі-продажу №29-03/17 від 29.03.2017р.; акт приймання-передачі від 29.03.2017р.; видаткову накладну №РН-0000013від 29.03.2017); договір купівлі-продажу №11/04/17 від 11.04.2017р.; акт приймання-передачі від 11.04.2017р.; видаткову накладна №РН-0000024 від 11.04.2017р.; договір купівлі-продажу №10/05/17 від 10.05.2017р. видаткову накладну №00015 від 10.05.2017р.; договір купівлі-продажу №28/02/20 від 28.02.2020р.; акт приймання-передачі від 28.02.2020р.; видаткову накладна №РН-0000007 від 28.02.2020р.; договір купівлі-продажу №03/03/20 від 03.03.2020р.; акт приймання-передачі від 03.03.2020р.; видаткову накладну №РН-00000001 від 03.03.2020р.; договір поставки нафтопродуктів №04/05-20 від 04.05.2020р., видаткову накладну №658 від 15.05.2020р., товарно-транспортну накладну №Р658 від 15.05.2020р., платіжне доручення № 1052 від 19.05.2020р. на суму 284 416,00 грн.; ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) реєстраційний номер 170804142020000472 від 06.04.2020р.; договір поставки №1306 від 30.03.2020р. зі специфікацією; видаткову накладну №1671 від 07.07.2020р.; товарно-транспортну накладну №619-1 від 07.04.2020р.; платіжне доручення №1044 від 16.04.2020р. на суму 164 998,80 грн.; акт №1 витрати насіння і садивного матеріалу за квітень 2020; договір поставки №23/03-8 від 23.03.2020р. зі специфікацією; видаткову накладну №134 від 06.04.2020р., платіжне доручення №1036 від 25.03.2020р. на суму 763 560,00 грн.; генеральну угоду договір поставки мінеральних добрив та інших засобів №520 від 31.03.2020р. зі специфікаціями; видаткову накладну №822 від 23.04.2020р.; платіжне доручення №1038 від 01.04.2020р. на суму 424368,00 грн.; договір поставки №421-3-ЯВ-20 засобів захисту рослин від 14.04.2020р. зі специфікаціями; видаткові накладні №1721 від 14.04.2020р., №2551 від 21.05.2020р., №3169 від 12.06.2020р., № 4040 від 29.07.2020р.; товарно-транспортну накладну №3-1721 від 14.04.2020р., № 3-2551 від 21.05.2020р., № 3-3169 від 12.06.2020р., № 3-4040 від 29.07.2020р.; платіжні доручення №1070 від 21.07.2020р. на суму 71 740,80 грн., №1101 від 01.12.2020р. на суму 276731,18 грн, №1111 від 30.12.2020р. на суму 128 742,11 грн.; акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин №№1, 2 за квітень 2020 та №3 за липень 2020; договір оренди приміщення №01/01/19 від 01.01.2019р.; договір оренди приміщення №01/01/21 від 01.01.2021р.; платіжне дорученням №1195 від 07.05.2021р. на суму 79600,00 грн. Рішенням Комісії Головного управління ДПС у Рівненській області від 09.06.2021р. № 2750414/39125548 відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24.05.2021р. № 1 із зазначенням такої підстави: ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, (документи, які не надано підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків . 10.06.2021р. ТзОВ "УКР-СОЯ" звернувся з скаргою до Державної податкової служби України. Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 16.06.2021р. № 28164/39125548/2, скаргу залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В п.2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010р. (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Порядок №1246) передбачено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. В п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України видно, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. В п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України видно, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. На виконання вказаної норми 11.12.2019р. Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1165, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. Зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. (далі Порядок №1165) В п.2 Порядку №1165 видно, що автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації; комісія контролюючого органу - комісія регіонального та центрального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; комісія регіонального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС; комісія центрального рівня - комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ДПС; таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. Із змісту п.3 Порядку №1165 видно, що податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації): 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно виконуються такі умови: -загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень; -значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D= S/T, де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. - Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку; 4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом. У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі (п. 4 Порядку №1165). Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (п. 5 Порядку №1165). В п.6, п.7 Порядку 1165 видно, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. За правилами п.10, п.11 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. Порядком №1165 затверджено критерії ризиковості здійснення операцій. В п.1 зазначених Критеріїв видно, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність станом на час прийняття оспорюваного рішення правової обґрунтованості та об`єктивності застосування механізму державного регулювання в частині визначення критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не вказано, чіткого переліку документів які пропонуються надати позивачу, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної. Отже, з аналізу даних норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку документів які пропонуються надати платнику податків. Вживання податковим органом загального посилання на п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення зазначення чіткого переліку документів які необхідно надати є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Апелянт не спростував доводи позивача стосовно реальності господарської операції по яким зупинена реєстрація податкової накладної. Наявність чи відсутність розбіжностей щодо виконання позивачем умов договору, податковому органу відповідно до вимог Податкового кодексу України слід з`ясовувати при проведенні документальної чи іншої податкової перевірки, а не під час вирішення питання про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної. В п.19, п.20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, видно, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинена, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених п.12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. Тобто, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, як зобов`язати податковий орган зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, у зв`язку з чим наявна обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень в особі Головного управління ДПС у Рівненської області діяв не у спосіб передбачений законами та Конституцією України. В квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не вказано чіткого переліку документів які були б достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. У випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. Позивач дотримав вимоги чинного законодавства щодо складення та реєстрації податкової накладної, надав податковому органу пояснення та всі наявні первинні документи стосовно підтвердження наведеної в податковій накладній інформації. Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постановах Верховного Суду у справах № 822/1817/18 від 23.10.2018 р., № 819/330/18 від 10.04.2020р., № 826/6528/18 від 18.09.2019р., № 815/2985/18 від 22.07.2019р. Щодо доводів апелянта про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області понесених витрат на професійну правову допомогу в розмірі 8000 грн. колегія суддів зазначає наступне. Як видно з матеріалів справи ТзОВ «УКР-СОЯ» на підтвердження понесених витрат пов`язаних із надання професійної правничої допомоги надав суду: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №690 від 30.11.2009р., договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 09.08.2021р.; предметного завдання №09-08-2021 від 09.08.2021р. до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 09.08.2021р.; акт здачі-приймання наданих послуг до Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 09.08.2021р., який складений 22.10.2021р.; рахунок №31-08/2021 від 31.08.2021р., платіжне доручення №1225 від 24.09.2021р. Зокрема, за умовами договору від 09.08.2021р. адвокат надав ТзОВ «УКР-СОЯ» наступні послуги: підготовка та подання позовної заяви, підготовка клопотань, заяв, та ін. документів. Вартість вищевказаних послуг адвоката становить 8 000,00 грн. Оплата за надані послуги підтверджуються платіжним дорученням №1225 від 24.09.2021р.. Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. В ст.134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. ч.3 ст.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). В п.п. 1, 2, 6 ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видно, що до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Як видно з практики Європейського суду з прав людини, у справах Баришевський проти України (Заява № 71660/11), Двойних проти України (Заява № 72277/01), п Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що суд відшкодовує лише ті витрати які, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції складає - 8000,00 грн., який відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), співмірності із складністю справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, і такий розмір витрат підлягає стягненню на користь товариства за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією. Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Результат розгляду: denied