Рішення адміністративного суду від 2022-01-18 00:00:00+02

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року, яке набрало законної сили 25.05.2021 року, задоволений адміністративний [PERSON] : - визнаний протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким позивачці відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь). - зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь) за її клопотанням від 14.04.2020 про безоплатну приватизацію земельної ділянки. 07.09.2021 року від позивача надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про заміну сторони виконавчого провадження - боржника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області процесуальним правонаступником - Новобузькою міською радою Новобузького району Миколаївської області. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову постанову, якою задовольнити її заяву від 07.09.2021 року про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що з 27.05.2021 року, з дня набрання чинності п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції Закону України від 28.04.2021 року № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад (в тому числі і земельна ділянка, надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо якої був зобов`язаний відповідач), крім земель, зазначених у підпунктах «а» - «е» цього пункту. Апелянт зазначає, що за прямою вказівкою норми закону Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області з 27.05.2021 року не є належним суб`єктом, який уповноважений надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь). Таким суб`єктом є Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, на що суд першої інстанції не звернув уваги, та, що призвело до неможливості виконання рішення суду. Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області також подало апеляційну скаргу на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2021 року про відмову у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки на час звернення позивача із заявою про заміну сторони виконавчого провадження Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області не є належним суб`єктом надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь. Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 року, яке набрало законної сили 25.05.2021 року, задоволений адміністративний [PERSON] та, зокрема, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь) за її клопотанням від 14.04.2020 про безоплатну приватизацію земельної ділянки. 27.05.2021 року набрав чинності п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України в редакції Закону України від 28.04.2021 року № 1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», згідно з яким з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки. Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області згідно цієї норми закону з 27.05.2021 року не може бути розпорядником земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів. Відповідно до матеріалів справи (а.с. 97) 06.07.2021 року відкрито виконавче провадження №65957210 з примусового виконання виконавчого листа №400/2075/20 виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 11.06.2021 року, в частині зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати [PERSON] дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь) за її клопотанням від 14.04.2020 про безоплатну приватизацію земельної ділянки (а.с. 61а). Виконавче провадження №65957210 перебуває на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Також. відповідно до графічних матеріалів, доданих до клопотання [PERSON] від 08.06.2021 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки, вбачається, що земельна ділянка, обрана [PERSON] для приватизації, є тією ж самою земельною ділянкою, що зображена на графічних матеріалах, доданих до клопотання [PERSON] від 14.04.2020 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки. Земельна ділянка площею 32 га. кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, передана територіальній громаді, в особі Новобузької міської ради, у комунальну власність за наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.12.2020 року № 16-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 07.12.2020 року. Дана земельна ділянка значиться в додатку до цього акта за порядковим номером 8. Розпорядником земельної ділянки, обраної [PERSON] для безоплатної приватизації, наразі є Новобузька міська рада (код ЄДРПОУ 04056598). Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про заміну сторони виконавчого провадження, виходив з того, що рішення суду першої інстанції набрало законної сили 25.05.2021 року, а зміни, які відбулись у земельному законодавстві, набрали чинності з 27.05.2021 року а тому саме Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області є належним боржником. Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку. Пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, обов`язковість рішень суду, виконання яких у визначеному законом порядку забезпечує держава, водночас контроль за виконанням судового рішення здійснює суд(частини друга, третя статті 129-1 Конституції України). Конституційний Суд України у Рішенні від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, Конституційний Суд України узагальнив, що визначене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 04 листопада 1950 року право на суд було б ілюзорним, якби юридична система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава і її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (рішення Конституційного Суду України від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019, від 28 серпня 2020 року № 10-р/2020). Згідно зі статтею 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII«Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів. Частиною п`ятою статті 15 цього Закону визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Згідно із частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Зазначена норма кореспондується зі статтею 52 КАС України, яка передбачає процесуальне правонаступництво, при якому усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Матеріалами справи (а.с. 107-109, 112-114, 115) підтверджено, що земельна ділянка площею 32 га. кадастровий номер 4824510100:18:000:0067, передана територіальній громаді, в особі Новобузької міської ради, у комунальну власність за наказам Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.12.2020 року № 16-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» та актом приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 07.12.2020 року. Дана земельна ділянка значиться в додатку до цього акта за порядковим номером 8. Розпорядником земельної ділянки, обраної [PERSON] для безоплатної приватизації, є Новобузька міська рада (код ЄДРПОУ 04056598). Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою в судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17. Відтак процесуальне правонаступництво на стадії виконання судового рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб, воно полягає у переході прав та обов`язків від одного суб`єкта до іншого з відповідною відмовою від тих же вимог до суб`єкта, від якого такі права й обов`язки переходять. На час виникнення спірних правовідносин, ухвалення рішення та набрання ним законної сили чинним було земельне законодавство, яке уповноважувало Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області на прийняття рішень (наказів) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів. Проте, з 27.05.2021 року такі повноваження, відповідно до норм закону, перейшли до територіальних громад, оскільки землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Відтак, нормативне врегулювання, відповідно до якого Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області мало повноваження на надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів, змінилось, та таке повноваження перейшло до територіальних громад, зокрема в цій справі до Новобузької міської рада (код ЄДРПОУ 04056598). За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що в цій справі, для правильного вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, вирішальним є факт переходу окремих прав та обов`язків боржника - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до іншої особи - Новобузької міської рада (код ЄДРПОУ 04056598), а не набрання чинності змін у земельному законодавстві пізніше ніж набрання судовим рішенням законної сили, як помилково вважав суд першої інстанції. Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження боржника - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області процесуальним правонаступником - Новобузькою міською радою (код ЄДРПОУ 04056598). Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційні скарги підлягають задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з ухваленням нової постанови про заміну сторони виконавчого провадження.

Результат розгляду: granted