Рішення адміністративного суду від 2024-07-04 00:00:00+03

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.04.2024 року інспектором Новоукраїнського РВП\~ГУНП у\~Кіровоградській областівинесено постанову, якою визнано її винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.126\~КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 гривень. Представник позивача просить скасувати постанову серії БАД №173526 від 21.04.2024 року про накладення на неї адміністративного стягнення за ч.1, ч.2 ст.126\~КУпАП у виді штрафу, за керування транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування, чим порушила п.2.1а, 2.1г ПДР. Вважає постанову незаконною, так як дії інспектора не узгоджуються з вимогами ПДР України, закону «Про дорожній рух», закону раїни «Про національну поліцію» та вимогам КУпАП. Матеріали розглянутої інспектором справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів вчинення саме позивачем у справі інкримінованого проступку. Дане правопорушення позивач не вчиняла, тому не може нести юридичну відповідальність. У зв`язку з чим просить скасувати вищевказану постанову з одночасним закриття провадження відносно позивача у справі. 02.05.2024 року постановлено ухвалу суду про залишення позову без руху. Ухвалою від 20.05.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До суду 04.07.2024 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив на позовну заяву.Вважають, що позов не підлягає задоволенню в зв`язку із безпідставністю та необгрунтованістю. В обгрунтування заперечень представник послалась на норми права, які регулюють спірні правовідносини. Вважають, що стягнення застосоване без порушення, в межах санкції ч.1, ч.2 ст.126 КУпАП за яким позивач була притягнута до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотримання правил чинного законодавства Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подано заяву відповідно до якої, просять задовольнити позов, посилаючись на те, що відповідачем не надано доказів підтвердження вини та в постанові серії БАД №173526 від 21.04.2024 року взагалі не зазначено яким транспортним засобом керувала позивачка. Відповідач Головне Управління Національної поліції в Кіровоградській області, його представник в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про розгляд справи повідомлений належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Третя особа інспектор Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області Деркач О.О., в судове\~засідання не\~з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином,\~про що\~свідчить розписка\~(а.с.29),з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом. Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності. Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Судом встановлено, що відповідно до постанови БАД №173526 від 21.04.2024 про накладення адміністративного стягнення в сумі 3400,00 гривень, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.126 КУпАП, за наступних обстави: 21.04.2024 року [PERSON] в с. Рівне по вул. Центральна, керувала транспортним засобом ВАЗ 21140, д.н. [NUMBER] без посвідчення відповідної категорії «В», тобто не мала права керувати таким транспортним засобом, не маючи чинного полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушила п.2.1а, п.2.1г ПДР, і тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст.\~126\~КУпАП (а.с.18). Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. \~\~Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 126 КпАП України\~передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством. За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Пунктом 2.1\~а,ґ ПДР України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Відповідно до абзацу першого пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Разом з тим, додатком 5 до\~Інструкції № 1395\~передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення доказів вчинення правопорушення («До постанови додаються…»). Як встановлено з матеріалів справи, у постанові серія БАД №173526 від 21.04.2024 відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, лише зазначено, що «проводиться відео фіксація на нагрудну бодікамеру поліцейського S 700117». Суд враховує викладене у позові позивачем, щодо відсутності у її діях порушення Правил дорожнього\~руху України та відсутність доказу правопорушення, яких не надано відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вбачається, що в порушення ст.ст.278,279\~КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції в установленому порядку не проводився. В порушення ст.280 КУпАП, обставини скоєння правопорушення інспектором СРПП Новоукраїнського РВП ГУНП не були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані, будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частинами 1, 2 статті 126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення\~правил дорожнього руху\~при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відео-фіксації порушення позивачем\~правил дорожнього руху. Оскаржувана постанова не містить доказової бази вчинення правопорушення. Також, не долучено докази на підтвердження факту вчинення позивачем інкримінованого правопорушення і до відзиву поданого відповідачем. Єдиним доказом вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм\~правил дорожнього руху. Суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Зазначені правові позиції викладені у постановах № 524/5536/17 від 15.11.2018, №338/855/17 від 26.04.2018, № 338/1/17 від 26.04.2018 Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Згідно ч.2 ст.77\~КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, оскільки відповідачем не доведено правомірності його дій, як посадової особи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова має бути скасована, а провадження підлягає закриттю. Враховуючи вищенаведене та

Результат розгляду: granted