Рішення адміністративного суду від 2022-02-08 00:00:00+02

Вступ 1. Позивачі та третя особа є співвласниками квартир у будинку [ADDRESS] . 2. Департамент містобудування Львівської міської ради, розглянувши подані третьою особою документи, серед яких містились, зокрема висновок Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради та висновок Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, видав наказ, яким затвердив третій особі вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] ». 3. Уважаючи вказані дії Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради, неправомірними, позивачі звернулись до суду з позовом. 4. Зважаючи на предмет, підстави позову та доводи касаційних скарг, Суду слід відповісти на такі питання: 1) чи необхідним було в період чинності Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 442 від 06 липня 2007 року, отримання згоди всіх власників квартир будинку при отриманні дозволу на проведення реконструкції горища під мансардний поверх, у випадку аварійного стану даху будинку? 2) чи порушено права позивачів діями відповідачів при затвердженні висновків? ІСТОРІЯ СПРАВИ Короткий зміст позовних вимог 5. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, третя особа - [PERSON] , про визнання дій незаконними, визнання незаконним та скасування наказу, у якому просили: - скасувати наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 28 квітня 2010 року № А-93 «Про затвердження [PERSON] вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] »; - визнати неправомірними дії Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради при видачі висновку від 06 жовтня 2009 року № 3-П-18432/2401; - визнати неправомірними дії Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради при видачі висновку від 07 вересня 2009 року № 04/3566. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 6. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. 7. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірне горище відносилося до аварійного, не придатного до нормальної експлуатації, невідповідності стану покриття даху, дахових конструкцій, горищного перекриття, а також беручи до уваги те, що простір між поверхнею покриття (даху), зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху (горищем) не може забезпечувати експлуатацію будинку та побутове обслуговування мешканців, даний простір не може бути віднесений до категорії допоміжних приміщень. 8. Наказом Департаменту містобудування Львівської міської ради № А-93 від 28 квітня 2010 року «Про затвердження [PERSON] вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] », права, свободи та інтереси позивачів жодним чином порушені не були. 9. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» горища не виключені до переліку допоміжних приміщень. Закон має вищу силу над наказом «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» від 24 травня 2001 року № 127. Тому висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 15/04-20я, складений 25 червня 2020 року, в частині того, що горище є допоміжним приміщенням будинку - не ґрунтується на Законі, а інші висновки не впливають на законність оскаржуваних рішень. 10. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено. 11. Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновком експерта судової будівельно-технічної експертизи № 15/04-20я, складеним 25 червня 2020 року, визначено статус спірного горища - допоміжне приміщення. 12. Будинок [ADDRESS] відповідно до охоронного договору № 2164 та рішення Львівського облвиконкому від 13 грудня 1991 року № 671 є пам`яткою місцевого значення, а тому видання наказу Департаменту містобудування Львівської міської ради про архітектурно-планувальні вимоги до проекту без письмового дозволу органу охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації є неправомірним. 13. Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 987 від 01 жовтня 2004 року «Про адміністративні послуги, що надаються виконавчими органами міської ради» передбачено, що для надання послуги з підготовки попередніх висновків щодо проведення реконструкції горищ або надбудов до управління архітектури Львівської міської ради заявник повинен надати попередній висновок районної адміністрації м. Львова щодо проведення реконструкції горища (надбудови), письмову згоду власників всіх квартир. [ADDRESS] . Доказів наявності відповідного висновку та його врахування Управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради матеріали справи не містять. 15. На протиправність дій Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради при формуванні спірних висновків від 07 вересня 2009 року № 04/3566 вказує те, що такі прийняті передчасно, оскільки горище у житловому будинку [ADDRESS] визнано аварійним лише 16 березня 2010 року на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 91. Короткий зміст вимог касаційної скарги 16. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, [PERSON] та Департамент містобудування Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради звернулись із касаційними скаргами, у яких просять скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року, та залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ 17. Судами попередніх інстанцій установлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартир у будинку [ADDRESS] . 18. 28 квітня 2010 року Департаментом містобудування Львівської міської ради, на підставі звернення [PERSON] , ескізного проекту перепланування-реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок площі горища у житловому будинку [ADDRESS] , висновків Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 06 жовтня 2009 року № 3-П-18432/2401, висновків Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 07 вересня 2009 року № 04/3566, висновків Франківського РВ м. Львова ГУ МНС України у Львівській області від 28 жовтня 2009 року № 8/886, висновків Державного закладу «Франківська районна санітарно епідеміологічна станція» від 20 жовтня 2009 року № 2341/01, наказу департаменту житлового господарства та інфраструктури від 16 березня 2010 року № 91, технічних висновків Львівського філіалу «НДІ Проектреконструкція» про стан та несучу здатність конструкції даху і покрівлі в житловому будинку на [ADDRESS] , правоустановчих документів на квартиру [PERSON] , видано наказ № А-93, яким затверджено [PERSON] вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] . 19. Уважаючи дії Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради при видачі висновку від 06 жовтня 2009 року № 3-П-18432/2401; дії Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради при видачі висновку від 07 вересня 2009 року № 04/3566; наказ Департаменту містобудування Львівської міської ради від 28 квітня 2010 року № А-93 «Про затвердження [PERSON] вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] » неправомірними, . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом. ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 20. Касаційні скарги [PERSON] та Департаменту містобудування Львівської міської ради, Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради обґрунтовано тим, що суд апеляційної інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76), оскільки не врахував, що визначальним критерієм для віднесення приміщень до допоміжних є функціональне призначення цих приміщень, яке полягає у забезпеченні експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку, відтак, у випадках аварійного стану горища, яке не може забезпечувати експлуатацію будинку та побутове обслуговування мешканців буднику, простір між поверхнею покриття, зовнішніми стінами і перекриттям верхнього поверху не може бути віднесений до категорії допоміжних приміщень. 21. Скаржники вказують на те, що в кожному конкретному випадку слід оцінювати, цільове призначення приміщення для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, що є визначальним встановленим критерієм для віднесення вказаного приміщення до допоміжного. 22. Також скаржниками зазначено, що рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 442 від 06 липня 2007 року затверджено Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду, пунктом 1.15 якого визначено, що у випадку аварійного стану даху, а також при здійсненні надбудов у житлових будинках з плоскими покрівлями згода мешканиів будинку не вимагається. 23. Згідно технічних висновків Львівського філіалу «НДІпроектреконструкція» про стан та несучу здатність конструкції даху і покрівлі в житловому будинку [ADDRESS] від 09 квітня 2009 року, стан дерев`яних конструктивних елементів даху цього будинку є аварійним, загрожує обвалом та знаходиться у непридатному стані. При цьому запропоновано провести реконструкцію даху із заміною непридатних елементів і виконати повну заміну покрівлі. Департаментом житлового господарства та інфраструктури від 16 березня 2010 року № 91 визнано аварійним стан дерев`яних конструктивних елементів даху будинку [ADDRESS] . 24. На переконання скаржників оскаржуваними висновками та наказом права позивачів не порушені. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ Релевантні джерела права 25. Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об`єктів; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством. 26. Згідно із пунктом 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. 27. Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні шахти та інші технічні приміщення). 28. Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. [ADDRESS] . Згідно із підпунктом 1.3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року у справі за конституційним зверненням [PERSON] та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків), питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 30. Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 442 від 06 липня 2007 року затверджено Положення про порядок проведення переобладнання горищ на мансардні поверхи або надбудов у житлових будинках на території м. Львова з метою ремонту дахів та розширення житлового фонду (далі - Положення № 442), яким встановлено порядок підготовки юридичними і фізичними особами документів та оформлення дозволів на проектування, переобладнання горищ і надбудови житлових будинків на мансардні поверхи у м. Львові незалежно від форми власності. 31. Відповідно до пункту 1.14 Положення № 442 проведення реконструкції горищ під мансардні поверхи або надбудов погоджується з власниками (повнолітніми наймачами) всіх квартир будинку. [ADDRESS] . Пунктом 1.15 Положення № 442 передбачено, що у випадку аварійного стану даху, а також при здійсненні надбудов у житлових будинках з плоскими покрівлями згода мешканців будинку не вимагається. 33. Аналіз норм Положення № 442 дає підстави для висновку, що у разі проведення реконструкції горищ під мансардні поверхи необхідне погодження з власниками всіх квартир будинку, за виключенням, зокрема реконструкції горища у випадку аварійного стану даху. 34. Згідно технічних висновків Львівського філіалу «НДІпроектреконструкція» про стан та несучу здатність конструкції даху і покрівлі в житловому будинку на [ADDRESS] від 09 квітня 2009 року, стан дерев`яних конструктивних елементів даху цього будинку є аварійним, загрожує обвалом та знаходиться у непридатному стані. 35. Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури від 16 березня 2010 року № 91 визнано аварійним стан дерев`яних конструктивних елементів даху будинку [ADDRESS] . 36. З огляду на те, що горище будинку на [ADDRESS] відносилося до аварійного, непридатного до нормальної експлуатації, в силу приписів пункту 1.15 Положення № 442, при проведенні реконструкції горища під мансардний поверх, згода мешканців будинку не вимагається. 37. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що Департамент містобудування Львівської міської ради видаючи наказ, яким затверджено вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції квартири [ADDRESS] з розширенням за рахунок частини площі горища у житловому будинку [ADDRESS] діяв неправомірно, оскільки [PERSON] не було надано дозволу органу охорони культурної спадщини Львівської обласної державної адміністрації є безпідставним, оскільки оскаржуваний наказ було видано на підставі, зокрема, позитивного висновку Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 07 вересня 2009 року № 04/3566, про що зазначено у наказі. 38. Також невірним висновок суду апеляційної інстанції про передчасність дій Управління охорони історичного середовища Львіської міської ради при формуванні висновку від 07 вересня 2009 року № 04/3566 з огляду на, що горище у житловому будинку [ADDRESS] визнано аварійним лише 16 березня 2010 року на підставі наказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 91, оскільки наявним у матеріалах справи технічним висновком Львівського філіалу «НДІпроектреконструкція» від 09 квітня 2009 року підтверджено, що стан дерев`яних конструктивних елементів даху цього будинку є аварійним, загрожує обвалом та знаходиться у непридатному стані. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 51. Відповідно до частин першої, четвертої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин. 52. Згідно зі статтею 352 Кодексу адміністративного судочинства України Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 53. Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду апеляційної інстанції, та зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів прийняття.

Результат розгляду: partial