Рішення адміністративного суду від 2022-02-10 00:00:00+02

26.12.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) «Миколаївський глиноземний завод» звернулося до суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (нині - Миколаївська митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 02.07.2019 №UA504010/2019/000152/2, від 04.07.2019 №UA504010/2019/000154/2, від 11.07.2019 №UA504010/2019/000160/2, від 14.07.2019 №UA504010/2019/000162/2, від 16.07.2019 №UA504010/2019/000164/2, від 18.07.2019 №UA504010/2019/000166/2, від 31.07.2019 №UA504010/2019/000168/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 02.07.2019р. № UA504010/2019/00197, від 04.07.2019р. №UA504010/2019/00199, від 11.07.2019р. №UA504010/2019/00208, від 14.07.2019р. №UA504010/2019/00210, від 16.07.2019р. №UA504010/2019/00213, від 18.07.2019р. №UA504010/2019/00215, від 31.07.2019р. №UA504010/2019/00217. В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» \~надано відповідачу вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів - за ціною контракту відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, однак відповідач протиправно скоригував митну вартість товарів та прийняв картки відмови в прийняття митних декларацій, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.09.2021р. позов задоволений з підстав того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваними рішеннями резервний метод визначення митної вартості товару. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні \~позовних вимог. Апелянт посилається на неподання позивачем витребуваних митною службою документів визначених ч.ч.2-4 ст.53 МК України та ненадання можливості упевнитися в достовірності та точності розрахунку заявленої митної вартості, поданих для цілей визначення митної вартості. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню. Судом першої інстанції встановлено, що 10.12.2018р. ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (покупець) та ТОВ ТД «Галополимер» (продавець) укладений контракт №20-Е-2018/18-353 про поставку товару: натр їдкий (гідроксид натрію) у кількості, за ціною, на умовах та в строки, визначені в специфікаціях, що є невід`ємною частиною контракту. Відповідно до п.3.1. вищезазначеного контракту поставка товару здійснюється продавцем на умовах \~СРТ ст. Жовтнева Одеської ж/д згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010». В подальшому сторонами укладено додаткову угоду №1 від 29.05.2019р. /т.1 а.с.14-18/ Відповідно до специфікації №5 сторони домовились про поставку товару за контрактом №20-Е-2018/18-353 от 10.12.2018р. наступної продукції: натр їдкий технічний в перерахунку на 100% основної речовини УКТВЄД 28151200 у кількості 1600т (+/- 20%) по ціні \~224,1 доларів США у строк травень-червень 2019р. Орієнтовна зальна вартість товару складає 358560 доларів США. Згідно специфікації №5 сторони домовились про поставку товару за контрактом №20-Е-2018/18-353 от 10.12.2018р. наступної продукції: натр їдкий технічний в перерахунку на 100% основної речовини УКТВЄД 28151200 у кількості 800т (+/- 20%) по ціні \~224,1 доларів США у строк травень-червень 2019р. Орієнтовна зальна вартість товару складає 179280 доларів США. /т.1 а.с.19-20/ В подальшому, ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» подано до Чорноморської митниці Держмитслужби електронні митні декларації від 02.07.2019р. №UA504010/2019/001727; від 04.07.2019р. №UA504010/2019/001761; від 11.07.2019р. №UA504010/2019/001868; від 14.07.2019 №UA504010/2019/001899; від 16.07.2019р. №UА504010/2019/001914; від 18.07.2019р. №UA504010/2019/001923; від 31.07.2019р. №UA504010/2019/002022 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки СРТ ст.Жовтнева на виконання умов контракту від 10.12.2018р. №20-Е-2018/18-353. Митна вартість товару заявлена позивачем самостійно за ціною контракту (перший метод) в загальній за всіма деклараціями сумі 398572,61 доларів США. /т.1 а.с.5/ Для підтвердження митної вартості товару позивачем були надані документи, передбачені ст.53 Митного кодексу України: контракт від 10.12.2018р. №20-Е-2018/18-353, специфікації №№5, 6, інвойси, митні декларації країни відправлення, сертифікати якості. Електронними повідомленнями митного органу, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, запропоновано ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» надати додаткові документи: 1) бухгалтерську документацію: - щодо оплати складових митної вартості (страхування); страховий поліс; - щодо формування ціни товару з документальним обґрунтуванням ціни товару, - щодо вартості соди каустичної, гідроксид натрію (луг натрію їдкого технічного); 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 4) біржові котирування за березень 2019р. Листами ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» від 02.07.2019р., 04.07.2019р., 11.07.2019р., 16.07.2019р., 18.07.2019р. повідомлено відповідача про те, що товар не страхувався, тому немає можливості надати страхові документи; ціна товару включає всі витрати по доставці товару; надано платіжний документ, а також надано інформацію біржових котирувань. /т.1 а.с.27, 55, 74, 85, 99, 140/ За результатами розгляду поданих підприємством документів відповідачем прийняті рішення від 02.07.2019р. №UA504010/2019/000152/2, від 04.07.2019р. №UA504010/2019/000154/2, від 11.07.2019р. №UA504010/2019/000160/2, від 14.07.2019р. №UA504010/2019/000162/2, від 16.07.2019р. №UA504010/2019/000164/2, від 18.07.2019р. №UA504010/2019/000166/2, від 31.07.2019р. №UA504010/2019/000168/2 про коригування митної вартості товарів, в якому митна вартість визначена за резервним методом. /т.1 а.с.28, 56, 75, 86, 101, 141, 158/ Відповідно до карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.07.2019р. №UA504010/2019/00197, від 04.07.2019р. №UA504010/2019/00199, від 11.07.2019р. №UA504010/2019/00208, від 14.07.2019р. №UA504010/2019/00210, від 16.07.2019р. №UA504010/2019/00213, від 18.07.2019р. №UA504010/2019/00215, від 31.07.2019р. №UA504010/2019/00217 за результатами перевірки митних декларацій та відповідних документів, відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів з причин прийняття вищезазначених рішень про коригування митної вартості товарів. /т.1 а.с.29, 57, 76, 87, 102, 142, 159/ Не погоджуючись з рішеннями митного органу про коригування митної вартості товарів та картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся з даним позовом до суду. Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9. Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частина друга вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч.5 ст.58 МК України\~ ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішень митного органу про коригування митної вартості товарів від 02.07.2019 № UA504010/2019/000152/2, від 04.07.2019 №UA504010/2019/000154/2, від 11.07.2019 №UA504010/2019/000160/2, від 14.07.2019 №UA504010/2019/000162/2, від 16.07.2019 №UA504010/2019/000164/2, від 18.07.2019 №UA504010/2019/000166/2, від 31.07.2019 №UA504010/2019/000168/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 02.07.2019р. № UA504010/2019/00197, від 04.07.2019р. №UA504010/2019/00199, від 11.07.2019р. №UA504010/2019/00208, від 14.07.2019р. \~№UA504010/2019/00210, від 16.07.2019р. №UA504010/2019/00213, від 18.07.2019р. №UA504010/2019/00215, від 31.07.2019р. №UA504010/2019/00217. В даному випадку, з вищевказаних рішень вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. За результатами проведеної консультації, митну вартість визначено за резервним методом. При цьому, за наслідком проведення митних процедур, митним органом встановлено відсутність усіх належних документів для здійснення митного оформлення товару товариства, а саме: 1) бухгалтерської документації щодо оплати складових митної вартості (страхування), страховий поліс, щодо формування ціни товару з документальним її обґрунтуванням, щодо вартості соди каустичної, гідроксид натрію; 2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 3) договір із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається. В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервним метод визначення митної вартості товару. Щодо посилань митного органу на обов`язковість додавання до митної вартості страхування, колегія зазначає наступне. Згідно з п.2.1 контракту від 10.12.2018р. №20-Е-2018/18-353, ціна на товар визначається та приймається на умовах СPТ ст. Жовтнева Одеської залізниці згідно з Інкотермс-2010, та включає в себе всі витрати з доставки товару до вказаного місця. За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс в редакції 2010р., термін СРТ Фрахт/перевозка оплачені до (…місця призначення)» означає що продавець здійснює поставку покупцю у вказане місце призначення та за власний рахунок зобов`язаний укласти договір перевезення товару до узгодженого місця. Умови поставки СРТ покладають на продавця обов`язок нести всі витрати і ризики, пов`язані з транспортуванням товару до вказаного місця, при цьому будь-які зобов`язання щодо страхування товару відсутні. Отже, відповідно до умов СPТ Інкотермс-2010, страхування товару здійснюється за власним бажанням. При цьому страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватись. Отже, термін СPТ не передбачає обов`язку страхування товару. Цей самий термін означає, що витрати з доставки товару до вказаного місця включаються до його ціни. Згідно з п.8 ч.2 ст.53 МК України, вимоги щодо надання страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування, передбачені лише для випадків, якщо страхування здійснювалося. Іншими словами, якщо страхування не здійснювалось, то вимоги щодо надання документів про його здійснення є необґрунтованими. При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Крім того, позивачем надано до суду платіжні доручення на підтвердження здійснення оплати імпортованого товару. /т.1 а.с.33, 71, 78, 96, 105, 163/ Посилання відповідача на неподання позивачем додатково витребуваних від нього документів суд не приймає, оскільки ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (платіжних або інших бухгалтерських), за відсутності належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості товарів. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019р. у справі №809/872/17. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Аналіз графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності. Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, попередні методи не застосовуються митницею з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Проте, вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо. Крім того, Миколаївською митницею не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами\~ ст.57 Митного кодексу України, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. Виходячи з наведеного, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому рішення \~митного органу про коригування митної вартості товарів є протиправним та підлягає скасуванню. Враховуючи викладене, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Результат розгляду: denied