Рішення адміністративного суду від 2022-11-15 00:00:00+02

Позивач 25.05.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Прокуратури Дніпропетровської області; Офісу Генерального прокурора; Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якій просив: - визнати протиправною \~бездіяльність Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, яка полягає \~в \~не перенесенні дати іспиту; - визнати протиправним та скасувати рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про неуспішне проходження ним атестації; - зобов`язати Першу кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур встановити час та дату складання ним проходження атестації; - визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Дніпропетровської області від 30.04.2020 року №400к про його звільнення з посади прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава прокуратури Дніпропетровської області; - поновити його на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава прокуратури Дніпропетровської області або на рівнозначній посаді в органах прокуратури України; - стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.05.2020 року до дня поновлення на посаді; - стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на його користь заробітну плату в межах суми стягнення за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2020 року \~позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та справу передати до суду першої інстанції для подальшого розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що позивач не отримував повістки про виклик у спосіб, передбачений ст.127 КАС України, а висновок суду першої інстанції про належне повідомлення позивача про дату та час судових засідань є помилковим. Відповідач - Дніпропетровська обласна прокуратура подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача вимоги \~апеляційної \~скарги \~підтримав, \~просив \~їх \~задовольнити. Представник відповідача - Дніпропетровської обласної прокуратури в судовому \~засіданні \~просила \~\~вимоги \~апеляційної \~скарги \~залишити \~без \~задоволення, а \~ухвалу \~суду \~залишити без \~змін. Представники \~відповідачів - Офісу Генерального прокурора та Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур в судове засідання апеляційної інстанції не \~прибули, \~про \~час, \~дату \~та \~місце \~розгляду \~справи \~повідомлені \~належним \~чином, \~явка \~вказаних осіб \~обов`язковою \~судом \~не \~визнавалась. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Колегія \~суддів, заслухавши \~доповідь судді-доповідача, \~пояснення \~представників \~сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та \~відзиву на \~скаргу, встановила \~наступне. Підставою залишення позову без розгляду судом першої інстанції зазначено \~повторність неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду (тричі не прибув в судові засідання) та \~відсутність поважних причин такого неприбуття в судове засідання, неповідомлення позивачем про причини неприбуття, а також відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі. Суд першої інстанції зазначив, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи. Апеляційний \~суд, переглядаючи \~рішення \~суду \~першої \~інстанції \~в \~межах \~доводів \~та \~вимог \~апеляційної \~скарги \~та \~на \~підставі встановлених \~фактичних обставин \~справи, \~перевіривши \~правильність застосування \~судом \~норм \~матеріального та \~процесуального \~права, зазначає \~про таке. Відповідно до частини 2 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. За приписами частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки. Відповідно до пункту \~4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпропетровського окружного \~адміністративного суду від 29.05.2020 \~року справу \~призначено \~до \~розгляду \~за \~правилами \~загального позовного провадження в судовому засіданні \~23.06.2020 року о 10:00 год. (а.с.24). Повістки про виклик в судове засідання направлені сторонам, в тому числі і позивачу на адресу, зазначену останнім в позовній заяві: [ADDRESS] (а.с.28). До суду першої інстанції повернувся конверт з відміткою поштового відділення 03.07.2022 \~року \~про невручення рекомендованого \~повідомлення [PERSON] з підстав \~«за закінченням терміну зберігання» (а.с. 46). В судове засідання, призначене на 23.06.2022 року позивач не прибув, судом \~першої інстанції відкладено розгляду справи на 21.07.2020 року о 11:00 год. та направлено повістки всім учасникам справи, в тому числі і позивачу на адресу, зазначену останнім в позовній заяві: [ADDRESS] (а.с.57, 59). До суду першої інстанції повернувся конверт з відміткою поштового відділення 20.07.2022 року про невручення рекомендованого повідомлення [PERSON] з підстав \~«за закінченням терміну зберігання» (а.с. 65). В судове засідання, призначене на 21.07.2020 року позивач вдруге не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, судом першої інстанції оголошено перерву у справи до 04.08.2020 року об 11:10 год. та направлено повістки всім учасникам справи, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в тому числі і позивачу на адресу, зазначену останнім в позовній заяві: [ADDRESS] (а.с. 85-87, 90). До суду першої інстанції повернувся конверт з відміткою поштового відділення про невручення рекомендованого повідомлення [PERSON] з підстав «за закінченням терміну зберігання». В \~судове \~засідання, призначене \~на 04.08.2020 \~року, \~позивач не прибув. \~ В апеляційній скарзі не зазначено будь-яких доказів щодо поважності неявки \~ [PERSON] \~в \~судові засідання у справі за позовом останнього про поновлення на \~посаді, та \~в матеріалах \~справи такі докази відсутні. В судовому засіданні апеляційної \~інстанції представник \~позивача, \~посилаючись \~на \~\~норми статей 124 та 127 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначив, що \~повернення конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про \~відмову позивача отримати повістку чи про відсутність позивача за адресою місця проживання, \~а \~відтак \~позивач \~не \~був \~повідомлений \~належним \~чином \~про \~дату \~та \~час \~судових \~засідань. Колегія суддів зазначені доводи до уваги не приймає \~з огляду \~на \~таке. Згідно частини 3 статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України \~судовий виклик або судове повідомлення учасників справи \~здійснюється: 1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу; 2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу. Статтею 126 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано порядок вручення повісток, а саме пунктом 11 визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Згідно \~тексту \~позову \~адресою для листування з [PERSON] зазначена \~адреса: [ADDRESS] та саме на вказану адресу судом першої \~інстанції направлялись \~рекомендованим \~листом судові повістки. Позов та матеріали справи \~не \~містять \~офіційної електронної адреси \~позивача. Статтею 131 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі, які не можуть з поважних причин прибути до суду, зобов`язані завчасно повідомити про це суд. Матеріали справи не містять будь-яких заяв позивача стосовно зміни місця \~проживання, та т.і., що позивачем та його представником не заперечується та не \~спростовано. Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано всі залежні від нього та передбачені \~КАС \~України \~дії задля належного повідомлення учасників справи про дату, місце та час судового засідання, в тому числі й \~позивача. З урахування викладених вище обставин в їх сукупності, апеляційний суд зазначає, \~що позивач тричі не з`явився в судові засідання, про причини своїх неявок суду не \~повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, а відтак, судом \~першої \~інстанції вірно зроблено висновок про наявність підстав для залишення \~адміністративного \~позову [PERSON] без розгляду. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Результат розгляду: denied