Рішення адміністративного суду від 2023-07-31 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови [PERSON] у ненарахуванні та невиплаті надбавки за період з березня 2021 року по червень 2022 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни"; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити [PERSON] надбавку за період з березня 2021 року по червень 2022 року, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни". Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо ненарахування та невиплати [PERSON] додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 з березня 2021 року по 16.03.2022, з 12.06.2022 по 29.06.2022; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити [PERSON] додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 з березня 2021 року по 16.03.2022, з 12.06.2022 по 29.06.2022; в решті позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Національної поліції в Чернігівській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області на посаді інспектора з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 322 о/с старшого лейтенанта поліції [PERSON] , інспектора з реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 1 Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 29.06.2022 (а.с. 8). Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу спірної доплати за період з березня 2021 року по червень 2022 року, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом. Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, мотивував своє рішення тим, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, у період з березня 2021 року по 16.03.2022, з 12.06.2022 по 29.06.2022, коли позивачу не виплачувалась спірна доплата, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Апелянт у своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції протиправно прийняв рішення про залишення без задоволення клопотання про пропуск позивачем строків звернення до суду. Так, позивач оскаржив дії відповідача щодо невиплати додаткового грошового забезпечення з березня 2021 по червень 2022 року, про що зазначає в позовній заяві. Разом з тим, до суду першої інстанції звернувся 16.01.2023, тобто поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України. Втім, грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі його розмір відомий особі, яка його отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено виплату грошового забезпечення, з яких складових воно складається, як обраховано та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий розрахунок чи розрахунок його складових. Крім того, відповідач зазначає, що наразі надати інформацію щодо копій списків поліцейських, яких зазначили при формуванні потреби в коштах для встановлення додаткової доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" з 2020 року по липень 2022 року ГУ НП в Чернігівській області немає можливості, у зв`язку з тим, що вони знищені згідно акту знищення від 24.02.2022 № 387/124/21/01-2022, у зв`язку з веденням військового стану та початком бойових дій на території України. Відповідач зауважує, що заходи, визначені Кабінетом Міністрів України у постанові від 11.03.2020 № 211 щодо запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби не входять до основних та додаткових повноважень поліції в силу Закону, а отже посадові обов`язки поліцейського не передбачають і не повинні передбачати такі функції. Залучення до карантинних заходів є окремим, додатковим навантаженням на поліцейських, що відповідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" фіксується окремо, і окремо оплачується. Така виплата має компенсаторний характер і не може вважатися такою, що належить до складу основного грошового забезпечення поліцейського, оскільки: залучення до виконання карантинних заходів окремих поліцейських є тимчасовим і періодичним (на період саме цього карантину і у випадку необхідності). Участь у карантинних заходах не належить до основних та додаткових повноважень поліції, отже не визначена посадовими обов`язками поліцейських. Така виплата не передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських № 260. Крім того, з 24.02.2022 на території Чернігівської області та міста Чернігів жодних карантинних заходів не проводилось взагалі. На території області відбувались активні оборонні дії по відбиттю збройної агресії до 02.04.2022. Так, з 02.04.2022 і до тепер весь особовий склад поліції області виконував основні та додаткові повноваження, але до участі у карантинних заходах не залучався, інформації щодо проведення таких заходів на території області до ГУ НП Чернігівської області не надходило. Колегія суддів вважає доводи апелянта частково обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення. Отже, оскільки апелянт у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Щодо позовних вимог за період з березня 2021 року до 23.02.2022, колегія суддів зазначає наступне. Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII). Відповідно до частин 1, 2 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11 листопада 2015 року № 988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин. Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09 грудня 2020 року №1236 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2022 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 29 квітня 2020 року № 342 (далі - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою. Згідно з пунктом 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни" від 29 квітня 2020 року № 375 (далі - Постанова № 375) на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Згідно з п.п. 2-5 Постанови 375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивач в період з 01.03.2021 по 31.01.2022 займав посаду поліцейського, посадовою інструкцією відповідно до займаної посади якого встановлено, що завданнями та обов`язками поліцейського є, зокрема: - забезпечення реалізації задач патрульної поліції в межах завдань визначених Національною поліцією України; - забезпечення ефективної охорони громадського порядку у публічних місцях, під час масових заходів. - патрулювати в пішому порядку в місцях скупчення людей та/або підвищеної криміногенної обстановки з метою забезпечення публічної безпеки і порядку; - реагувати на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на логістичний пристрій), а також самостійно виявляти правопорушення під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; - у разі необхідності надавати - невідкладну допомогу зокрема, домедичну і медичну допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; - вживати заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе; - припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; - застосовувати заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; - затримувати осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляти затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках) до підрозділів Національної поліції України. Таким чином, посада, яку займає позивач, відповідає встановленим постановою Кабінету Міністрів України № 375 критеріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням. Колегією суддів встановлено, що згідно списку працівників для встановлення додаткової доплати на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни, поліцейським, які забезпечують правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах, позивач з березня 2021 року по 23.02.2022 був включений до вказаного списку. У списку наявні відомості про кількість змін протягом яких позивач під час виконання службових обов`язків забезпечував правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. Крім того, визначено і розмір доплати, з урахуванням показника пропорційності встановленого керівником, який у період з березня 2021 року по 23.02.2022 був визначений у розмірі від 50 % грошового забезпечення кожного місяця за вищезазначений період, а в матеріалах справи відсутні належні докази того, що умови служби позивача за період з 01.03.2021 по 23.02.2022 відрізнялись між собою. За наведеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивач набув право на отримання спірної доплати за період з березня 2021 року по 23.02.2022, яка не виплачувалась. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про протиправність бездіяльності відповідача в частині ненарахування та невиплати позивачу додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 за період з березня 2021 по 23.02.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до заробітної плати (грошового забезпечення), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 за період з березня 2021 по 23.02.2022 включно. При цьому, колегія суддів відхиляє посилання відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КАС України, оскільки відповідно до пункту 1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. В той же час, в частині позовних вимог за період з 24.02.2022 по 16.03.2022 та період з 12.06.2022 по 29.06.2022 слід відмовити, з огляду на наступне. З 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" 06 лютого 2023 р. № 58/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 (із змінами, внесеними Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022) воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб. За визначенням, що міститься у ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Колегія суддів звертає увагу, що доказів того, що позивач у період воєнного стану з 24.02.2022 по червень 2022 року виконував обов`язки, які є підставою для виплати спірної доплати, матеріали справи не містять. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги за період з 24.02.2022 по 16.03.2022 та період з 12.06.2022 по 29.06.2022. Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…». Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Позивач надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Результат розгляду: partial