Рішення адміністративного суду від 2023-04-18 00:00:00+03

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Горобина", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.07.2021: № 519318280702 форми "Р"; № 519418280702 форми "В4"; № 519218280702 форми "Р". Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що контролюючим органом неправомірно донараховано грошові зобов`язання з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, оскільки у актах перевірки встановлено узагальнене порушення платником податків, яке полягало у порушенні платником податків норм ЦК України, Закону України "Про товариства в обмеженою та додатковою відповідальністю". Так, позивач стверджує, що засновники ТОВ "Горобина" прийняли рішення про виділ та, відповідно, утворення нової юридичної особи ТОВ "Горобинка". Про даний факт державним реєстратором проведено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі. По факту передано товарно-матеріальні цінності та кредиторську заборгованість на рівнозначну суму. Будь яких претензій, неузгодженостей чи спорів у сторін балансу, кредиторів, третіх осіб не було. Реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі проведені повністю. Станом на дату виділу - 03.11.2020 (так само як і за період охоплений перевіркою) у ТОВ "Горобина" податкового боргу не було. Також майно платника податків не обтяжувалося податковою заставою. Таким чином, на думку позивача, нарахування податкових зобов`язань на підставі власного трактуванням норм та процедур цивільного законодавства суперечить приписам ст. 19 Конституції України та положенням Податкового кодексу України та не може бути основою для відповідальності платника податків. Крім того, твердження відповідача про неналежну якість товарно-матеріальних цінностей, що передавались на новоутворене підприємство не може вважатись порушенням податкового законодавства з огляду лише на приписи ст. 1 ПК України. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області форми "В4" № 519418280702 від 22 липня 2021 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "Горобина" на суму 611727 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області форми "Р" № 519218280702 від 22 липня 2021 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість Товариству з обмеженою відповідальністю "Горобина" на загальну суму 27221986,25 гривень. Визнано частково протиправним та частково скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області форми "Р" № 519318280702 від 22 липня 2021 року в частині нарахування податкового зобов`язання Товариству з обмеженою відповідальністю "Горобина" з податку на прибуток в сумі 20696454,6 гривні. У задоволенні інших вимог - відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на \~неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, \~недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що згідно ст.109 Цивільного кодексу України, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Разом з активами передають зобов`язання, які відповідають вартості цих активів. Товариство, яке створюється шляхом виділу, не може отримати тільки майно або тільки певні права. Це порушить загальний принцип балансу прав та обов`язків. Під час виділу підприємство, з якого було здійснено виділ (підприємство, яке реорганізується), продовжує свою діяльність за зменшеного обсягу активів і пасивів. Причому за розподільчим балансом частину майна, прав та обов`язків юридичної особи передають саме новій юридичній особі, а не власникам (засновникам) підприємства. Тому, на думку представника відповідача, таку операцію не можна розглядати як внесок до статутного капіталу, оскільки новому підприємству за розподільчим балансом поряд із майном і зобов`язаннями передають уже сформований статутний капітал підприємства, яке реорганізується. Це добре видно з бухгалтерського обліку, де нове підприємство формує вступний баланс, у якому на підставі розподільчого балансу одночасно відображають активи й пасиви, включаючи статутний капітал. В розумінні Цивільного кодексу України виділ не є різновидом реорганізації юридичної особи. Реорганізація юридичної особи передбачає фактично її припинення з переданням усіх своїх прав та обов`язків правонаступнику або правонаступникам. При виділі, передбаченому цивільним законодавством, юридична особа, з якої відбувся виділ не набуває корпоративних прав у новоствореній. Усі корпоративні права у новоствореній юридичній особі належать тим самим учасникам юридичної особи, з якої відбувся виділ. При цьому законодавство вимагає збереження не лише складу учасників такої юридичної особи, а ще й збереження співвідношення їх часток. У протилежному випадку виділ не відбудеться. Станеться створення нової юридичної особи, але не виділ. В ході перевірки головного підприємства ТОВ "Горобина" та Слобожанській філії ТОВ "Горобина" до перевірки були надані лише деякі акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на ТОВ "Горобинка-20" згідно розподільчого балансу. Перевіркою встановлено, що Слобожанською філією ТОВ "Горобина" на ТОВ "Горобинка-20", в тому числі, передано товари по яких минув термін придатності в сумі 6518799 грн. За даними інвентаризаційного опису від 29.11.2019 та на підставі розпорядчого документа від 14.11.2019 № 21 по Слобожанської філії ТОВ "Горобина" виконано зняття фактичних залишків товарів, які обліковуються на субрахунках бухгалтерського обліку 281 "Товари на складі", 282 "Товари в торгівлі" та зберігаються за адресою: м. Суми, вул. Героїв Крут, 29 станом на 29.11.2019 та встановлена фактична наявність товару у яких минув строк придатності, а саме: пиво в асортименті в кегах (20 л., 30 л., 50 л.), пиво в асортименті в бут. скло (0,33 л., 0,40 л., 0,5 л., 0,65 л.), пиво в пєт пляшках (0,9 л., 1,0 л., 1,2 л., 1,3 л., 1,5 л., 2,0 л.) сидр в асортименті в кегах (30 л., 50 л.). Таким чином, встановлено, що на ТОВ "Горобинка-20" з Слобожанської філії ТОВ "Горобина" було передано товар на суму 6518799 грн, терміни придатності і зберігання, якого закінчився. Представник ГУ ДПС в Сумській області наголошує на тому, що на ТОВ "Горобинка-20" по розподільчому балансу було передано товари, які не можуть вважатись активом та відповідно передано зобов`язання, які не відповідають вартості даних активів. Таким чином, встановлено лише документальне оформлення передачі із Слобожанської філії ТОВ "Горобина" згідно розподільчого балансу на ТОВ "Горобинка-20" товарів на суму 97800000 грн та будівельних матеріалів на суму 403295 грн без їх фактичного виконання, в результаті чого ТОВ "Горобина" на порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України занизило суму податкового зобов`язання податку на додану вартість від проведених операцій по списанню з балансу в бухгалтерському обліку вартості товарно-матеріальних цінностей (товарів та матеріалів), які начебто були слані згідно актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на ТОВ "Горобинка-20" за листопад 2020 року в сумі 22389316 грн, в тому числі по Слобожанській філії ТОВ "Горобина" в сумі 19640659 грн, по головному підприємству ТОВ "Горобина" в сумі 2748657 гривень. Крім того, стверджувати, що юридична особа ТОВ "Горобина", з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями (кредиторську заборгованість), які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи ТОВ "Горобинка-20", що утворилася внаслідок виділу, на думку представника відповідача, не має юридичних підстав у зв`язку з тим, що корпоративні права у новоствореній юридичній особі не належать тим самим учасникам юридичної особи, з якої відбувся виділ. При цьому законодавство вимагає збереження не лише складу учасників такої юридичної особи, а ще й збереження співвідношення їх часток. Таким чином задоволення вимог фактичних кредиторів відображених в акті документальної перевірки в сумі 119447196 грн, визначених за даними бухгалтерського обліку, в актах приймання - передачі згідно зведеного розподільчого балансу не було підтверджено. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також із рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В апеляційній скарзі позивач зазначає, що \~відповідно абзацу 3 підпункту 139.2.2 пункту 139.2 ст. 139 ПК України визначено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), що відповідає ознакам, визначеним\~ підпунктом 14.1.11\~пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. З огляду на викладене, позивачем правомірно зменшено фінансовий результат до оподаткування на суму списаної дебіторської заборгованості. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.04.2023 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі. Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Сумській області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ТОВ "Горобина" підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що товариство в обмеженою відповідальністю "Горобина" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.10.2000 та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Сумській області (т. 1 а.с. 10-23). Головним управлінням ДПС у Сумській області було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Горобина" та його відокремленого структурного підрозділу Слобожанської філії ТОВ "Горобина" за період з 01.07.2019 по 31.12.2020. За результатами перевірки відповідачем складено відповідні акти перевірки ТОВ "Горобина" № 3110/18-28-07-02/31162928/49 та Слобожанської філії ТОВ "Горобина" № 3110/18-28-07-02/31162928/48 від 17.06.2021 (т. 1 а.с. 24-99, 100-153). Проведеною перевіркою було встановлено порушення: - підпункту 134.1.1 пункту 134.1. статті 134, підпункту 139.2.1 пункту 139.2 статті 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI з урахуванням змін та доповнень, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 21676992 грн, у тому числі за 2 квартал 2020 року в сумі 145215 грн, за 4 квартал 2020 року в сумі 21531777 грн; - пункту 198.5 статті 198 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI з урахуванням змін та доповнень, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 22389316 грн, в тому числі за листопад 2020 року в сумі 21777589 грн та зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) в розмірі 61 1727 грн за грудень 2020 року. На підставі зазначених висновків відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення: - № 519318280702 форми "Р" від 22.07.2021, яким донараховано грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 21676992 грн (т. 1 а.с. 182-183); - № 519418280702 форми "В4" від 22.07.2021, яким донараховано грошового зобов`язання з ПДВ (як завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) у розмірі 611727 грн (т. 1 а.с. 184); - № 519218280702 форми "Р" від 22.07.2021, яким донараховано і грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 27221986,25 грн (т. 1 а.с. 185-186). Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки ГУ ДПС в Сумській області про фактичну відсутність передачі товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Горобина" до суб`єкту господарювання, що офіційно зареєстрований в результаті виділення, є необґрунтованими. Суд встановив, що станом на період, що перевірявся, виділення ТОВ "Горобинка-20" зі складу ТОВ "Горобина" без ліквідації підприємства позивача проведено за відсутності податкового боргу, податкової застави, порушення податкового законодавства відповідачем не доведено. Також суд першої інстанції зробив висновок, що неналежна якість товарно-матеріальних цінностей, що передавались позивачем до новоствореного підприємства, не є порушенням податкового законодавства. Частково відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Горобина" не було створено резерву сумнівних боргів, а тому неправомірно занижено фінансовий результат до оподаткування на суму списаної дебіторської заборгованості в загальному розмірі 980537,44 грн. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг позивача та відповідача, колегія суддів виходить з наступного. Предметом оскарження у справі є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 22.07.2021 № 519318280702 про нарахування позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств у розмірі 21676992 грн, № 519418280702 про нарахування грошового зобов`язання з ПДВ (завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду) у розмірі 611727 грн, № 519218280702 про нарахування грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 27221986,25 грн . Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам. Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Колегія суддів перевіряючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення на відповідність наведеним вимогам ч.2 ст.2 КАС України, а також подані сторонами по справі докази, приходить до висновку, що вказані рішення прийнято необґрунтовано, з огляду на наступне. Щодо висновку податкової перевірки про заниження позивачем суми податку на прибуток в розмірі 21500495 грн та податку на додану вартість в сумі 22389316 грн зв`язку з проведенням реорганізації підприємства ТОВ "Горобина" шляхом виділу підприємства ТОВ "Горобинка-20", колегія суддів зазначає, що такого висновку контролюючий орган дійшов виходячи з того, що при виділі до нового підприємства позивачем неправомірно передано товари згідно розподільчого балансу, по яких минув термін придатності в сумі 6518799 грн. (пиво, сидр та ін.) Контролюючий орган вважає, що вказані товари не є активами по своїй суті в розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки прострочений товар в будь-якому випадку не призведе до отримання підприємством економічних вигод у майбутньому. Також контролюючий орган дійшов висновку, що передача позивачем кредиторської заборгованості (119447196 ргн) до новоствореного підприємства є протиправною, оскільки корпоративні права не належать новоствореній юридичній особі. Колегія суддів зазначає, що процедура виділення регламентована нормами Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Згідно з п. 1 ст. 56 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) орган, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства. Відповідно до п. 1 ст. 109 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав га обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб. Згідно ст. 47 Закону України "Про товариства з обмеженою да додатковою відповідальністю" виділом є створення одного або більше товариств із переданням йому (їм) згідно з розподільним балансом частини майна, прав та обов`язків товариства, з якого здійснюється виділ, без припинення останнього. На підставі п. 2 статті 109 ЦК України після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно. Відповідно до п. 98.3. ст. 98 ПК України реорганізація платника податків шляхом виділення з його складу іншого платника податків або внесення частини майна платника податків до статутного фонду іншого платника податків без ліквідації платника податків, який реорганізується, не тягне за собою розподілу грошових зобов`язань чи податкового боргу між таким платником податків та особами, утвореними у процесі його реорганізації, чи встановлення їх солідарної відповідальності за порушення податкового законодавства, крім випадків, коли за висновками контролюючого органу така реорганізація може призвести до неналежного погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платником податків, який реорганізується. Рішення про застосування солідарної або розподільної відповідальності за порушення податкового законодавства може бути прийняте контролюючим органом у разі, коли майно платника податків, що реорганізується, перебуває у податковій заставі на момент прийняття рішення про таку реорганізацію. Відповідно до підпункту 98.1.4. пункту 98.1 ст. 98 ПК України під реорганізацією платника податків у цій статті розуміється зміна його правового статусу, яка передбачає будь-яку з таких дій або їх поєднання, зокрема: виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується. В силу пункту 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю. Відповідно до визначення термінів під постачанням товарів визнається будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 ст. 14 ПК України). В підпункті 14.1.202 пункту 14.1 ст.14 ПК України визначено, що продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу. міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари. В силу підпункту 196.1.7. пункту 196.1. ст. 196 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість операції з реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення та перетворення) юридичних осіб не являються. Відповідно до пункту 198.7. ст. 198 ПК України сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства. В силу підпункту 134.1.1. пункту 134.1. статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. В ході перевірки встановлено, що в листопаді 2020 року проведена реорганізація підприємства ТОВ "Горобина" шляхом виділу підприємства ТОВ "Горобинка-20". Згідно п.1.1 Протоколу від 29.04.2020 № 2/04/20 загальних зборів учасників ТОВ "Горобина" в присутності учасників Товариства, що володіють у сукупності 100 відсотками голосів, а саме ПФ "Ордекс" код ЄДРПОУ 24003167 в особі директора [PERSON] , що володіє 50 % статутного капіталу товариства, та ТОВ "Рекордекс" код ЄДРПОУ 33078681 в особі директора [PERSON] , що володіє 50 % статутного капіталу товариства прийняли рішення про здійснення реорганізацію ТОВ "Горобина" шляхом виділу з ТОВ "Горобина" нового підприємства ТОВ "Горобинка". Згідно Протоколу № 03/11/20 від 03.11.2020 загальних зборів учасників ТОВ "Горобина" в присутності учасників Товариства, що володіють у сукупності 100 відсотками голосів, а саме ПФ "Ордекс" код ЄДРПОУ 24003167 в особі директора [PERSON] , що володіє 50 % статутного капіталу товариства, та ТОВ "Рекордекс" код ЄДРПОУ 33078681 в особі директора [PERSON] , що володіє 50 % статутного капіталу товариства прийняли рішення про зміну назви підприємства, що буде виділятись з ТОВ "Горобина" внаслідок реорганізації з ТОВ "Горобинка" на ТОВ "Горобинка-20". Згідно п.4 зазначеного Протоколу визначено, надати повноваження [PERSON] , подати документи державному реєстратору від ТОВ "Горобина" щодо - реєстрації виділу: розподільчий баланс та інші необхідні документи. Після прийняття рішення про виділ ТОВ "Горобина" склало та затвердило розподільчий баланс, який зареєстровано в державному реєстрі за № 1594, № 1595, № 1596 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. 04.11.2020. Після затвердження розподільчого балансу ТОВ "Горобинка-20" зареєстроване 16.11.2020 виконавчим комітетом Шосткинської міської ради № 1006321360000017756. Статутний капітал становить 400 грн. Таким чином, колегія суддів зазначає, що фактично відбулася передача товарно-матеріальних цінностей та кредиторської заборгованості на рівнозначну суму, про що свідчать копії актів приймання-передачі та розподільчих балансів, копії яких містяться в матеріалах справи. Станом на дату виділу - 03.11.2020 у ТОВ "Горобина" податкового боргу не було, майно платника податків не обтяжувалося податковою заставою. При цьому, контролюючим органом в акті перевірки вказується про наявність первинних документів щодо передачі майна, проте висновок зроблений про відсутність такої передачі. Передачу кредиторської заборгованості підтверджено актами приймання-передачі та статтями розподільчого балансу, що відображено в акті перевірки та підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного, колегія суддів \~дійшла висновку, що доводи ГУ ДПС в Сумській області про фактичну відсутність передачі товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "Горобина" до суб`єкту господарювання, що офіційно зареєстрований в результаті виділення, є необґрунтованими. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що станом на період, що перевірявся, виділення ТОВ "Горобинка-20" зі складу ТОВ "Горобина" без ліквідації підприємства позивача проведено за відсутності податкового боргу, податкової застави, порушення податкового законодавства відповідачем не доведено. Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що \~неналежна якість товарно-матеріальних цінностей, що передавались позивачем до новоствореного підприємства, не є порушенням податкового законодавства, оскільки не регулюється податковим законодавством. Висновки контролюючого органу зроблені на припущеннях. За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 519418280702 від 22 липня 2021 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 611727 грн., № 519218280702 від 22 липня 2021 року про нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 27221986,25 грн., № 519318280702 від 22 липня 2021 року в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 20696454,6 грн. Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 519318280702 від 22 липня 2021 року в частині нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 980538, 00 грн., виходячи з наступного. Обґрунтовуючи встановлене в ході перевірки порушення позивачем \~п.п.139.2.1 п. 139.2 ст. 139 ПК України щодо заниження позивачем фінансового результату до оподаткування на суму списаної дебіторської заборгованості в сумі 980537,44 грн., в тому числі за 2 квартал 2020 року в сумі 806749,45 грн, за 4 квартал у в сумі 173787,99 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 176497 грн., відповідач зазначає, що ТОВ "Горобина" згідно бухгалтерських довідок щодо списання дебіторської та кредиторської заборгованості відобразило суму дебіторської заборгованості в розмірі 980537,44 грн. на зменшення фінансового результату в тому числі за 2 квартал 2020 року в сумі 806749,45 грн., за 4 квартал 2020 року в сумі 173787,99 гривень. Проте для списання дебіторської заборгованості на підприємстві не було створено резерву сумнівних боргів за такою заборгованістю. В результаті списана підприємством дебіторська заборгованість на зменшення фінансового результату в розмірі 980537,44 грн. протиправно не була відображена у складі різниць, на які збільшується фінансовий результат. Колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 14.1.11.а. пункту 14.1. ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності. ТОВ "Горобина" згідно бухгалтерських довідок щодо списання дебіторської та кредиторської заборгованості відобразило суму дебіторської заборгованості в розмірі 980537,44 грн. на зменшення фінансового результату в тому числі за 2 квартал 2020 року в сумі 806749,45 грн., за 4 квартал 2020 року в сумі 173787,99 гривень. При цьому, як зазначає позивач резерв сумнівних боргів та очікуваних кредитних збитків не створювався. Відповідно до підпункту 139.2.1 пункту 139.2 ст. 139 ПК України встановлено, що фінансовий результат до оподаткування збільшується: - на суму витрат на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; - на суму витрат від списання дебіторської заборгованості понад суму резерву сумнівних боргів або понад резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів). Зазначені приписи податкового законодавства у спірних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки фінансовий результат до оподаткування збільшують не витрати від списання дебіторської заборгованості, а витрати на формування резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків. Разом з тим, відповідно абзацу 3 підпункту 139.2.2 пункту 139.2 ст. 139 ПК України визначено, що фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму списаної дебіторської заборгованості (у тому числі за рахунок створеного резерву сумнівних боргів або резерв очікуваних кредитних збитків (зменшення корисності активів), що відповідає ознакам, визначеним\~підпунктом 14.1.11\~пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу. З огляду на викладене, позивачем правомірно зменшено фінансовий результат до оподаткування на суму списаної дебіторської заборгованості. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області форми "Р" № 519318280702 від 22 липня 2021 року в частині нарахування податкового зобов`язання Товариству з обмеженою відповідальністю "Горобина" з податку на прибуток в сумі 980538,00 грн. Відповідно до\~ст. 317 КАС України, підставами для скасування\~судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,\~неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно з ч. 2ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосуваннязакону, який підлягав застосуванню. Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Горобина".

Результат розгляду: granted