Рішення адміністративного суду від 2022-02-01 00:00:00+02

в травні 2021 року Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна група "Каста", в якому просило стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна група "Каста" з рахунків у банках платника та за рахунок готівки, на суму податкового боргу 248937,36 грн до Державного бюджету, та накласти арешт на кошти, що знаходяться на рахунках в установах банку на суму податкового боргу. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.08.2021 позов задоволено частково. Стягнуто податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна група "Каста" з рахунків у банках платника та за рахунок готівки, на суму податкового боргу 248937,36 грн до Державного бюджету. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалити нове, яким \~задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначив на сторінці 4 рішення, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження відсутності у відповідача іншого майна, на яке може бути накладено арешт. ГУ ДПС у Чернівецькій області вжито заходи з метою виявлення майна, яке може бути використано для погашення його податкового боргу, опису цього майна, а також заходи для стягнення податкового боргу, які не дали результату. Підприємство за своїм місцезнаходженням не перебуває, засоби телефонного або поштового зв`язку з ним відсутні. На підтвердження вказаного, до позовної заяви було додано та які знаходяться в матеріалах справи копії: акту обстеження юридичної адреси підприємства-боржника, інформації з Державного реєстру речових право на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Проте суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги та не дав належної оцінки доказам наданим позивачем. Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1\~ст. 311 КАС України. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року підлягає скасуванню частково, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судовим розглядом та підтверджено матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна група "Каста" (код ЄДРПОУ 41504299), адреса: вул.Лугова, 11А, м.Чернівці, Чернівецька область. Позивач з 07.08.2017 року взятий на облік в Головному управлінні ДПС у Донецькій області за №058117203313 та з 12.06.2018 року взятий на облік в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області (а.с.28-29). 10.01.2018 Головним управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних позивача складених за період листопад 2017р., грудень 12017р. За результатами проведеної перевірки складено акт №50/05-99-46-03/41504299 від 10.01.2018 року, висновком якого встановлено порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН, а саме реєстрація податкових накладних за період складання листопад 2017 р., грудень 2017р. на загальну суму ПДВ 2465338,81 грн (а.с. 24-26). На підставі акта перевірки №50/05-99-46-03/41504299 від 10.01.2018 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.02.2018 року №0016814603, яким: - за порушення граничних термів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначних пунктом 201.10 статті 201, та згідно п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2441303,91 грн, застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 244130,38 грн; - за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 24034,91 грн за стосовано штраф в розмірі 20% у сумі 4806,98 грн (а.с. 18-19). Крім того, заборгованість відповідача підтверджується розрахунком заборгованості та обліковими картками платника податку, відповідно до яких за відповідачем обліковується податкова заборгованість на загальну суму 1809883,49 грн (а.с. 11,14). Головним управлінням ДПС в Чернівецькій області на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ю" №113543-54 від 13.06.2018 року на суму 252403,73 грн (а.с. 15). Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з даним позовом. Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за відповідачем рахується узгоджена податкова заборгованість на загальну суму 248937,36 грн. Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду. Стосовно вимоги про накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках відповідача в установах банку на суму податкового боргу, то суд першої інстанції відмовив у задоволення позовних вимог у вказханій частині, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів відсутності у відповідача майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. \~\~ Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в оскаржуваній позивачем частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного. Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені ст. 94 ПК України. Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна. Отже, норми ст. 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета. Згідно із пунктом 94.2 с. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу. Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 ст. 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу. Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Як зауважив Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 року у справі №804/4273/13-а, норма пункту 20.1 статті 20 є імперативною і обов`язковою до виконання. Вона регулює питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна. Отже, обов`язковими підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відсутності у відповідача майна та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення боргу. Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, а саме: акту обстеження юридичної адреси підприємства, колегією суддів встановлено, що податковим органом вжито достатні та належні заходи з метою виявлення майна, яке може бути використано для погашення його податкового боргу, опису цього майна, а також заходи для стягнення податкового боргу. Встановлено, що підприємство за місцезнаходженням не перебуває, засоби телефонного або поштового зв`язку з ним відсутні. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна встановлено, що наявності нерухомого майна у ТОВ "Торгівельна група "Каста" станом на 26.03.2021 не виявлено (а.с.27). Однак, суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині. При цьому, відзиву на позов відповідачем надано не було, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна група "Каста" не було спростовано докази, надані контролюючим органом щодо наявності/відсутності майна, яке можливо було б реалізувати з метою погашення податкового боргу. Таким чином, враховуючи, що зазначені вище обставини не були враховані судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення від 06 серпня 2021 року, а під час апеляційного розгляду доводи позивача щодо наявності обгрунтованим підстав для накладення арешту на кошти та інші цінності знайшли своє підтвердження та доведені в повній мірі, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в цій частині. Відповідно до ч.1 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з ч.2 вказаної статті, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.3 ст.242 КАСУ). Оскаржувана позивачем частина рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року вказаним вимогам не відповідає. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Результат розгляду: granted