Рішення адміністративного суду від 2022-08-17 00:00:00+03

У січні 2022 року Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" (далі - ДП "НТК "ЗТМ") звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить: - визнати протиправним та скасувати рішення №1/13-04 від 11.11.2021 Головного управління ДПС у Хмельницькій області; - визнати дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області при винесенні рішення №1/13-04 від 11.11.2021 протиправними; - зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області утриматися від здійснення погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних котів, та інших фінансових установ ДП "Науково технічний комплекс "Завод точної механіки". В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17.11.2021 Головне управління ДПС у Хмельницькій області незаконно, за відсутності умов, передбачених Податковим кодексом України, на підставі рішення заступника керівника Головного управління ДІІС у Хмельницькій області №1/13-04 від 11.11.2021 видало інкасові доручення та здійснило їх надіслання в банки у яких відкриті рахунки ДП "НТК "ЗТМ". Однак суми, заявлені до списання, а саме, 2418475,70 грн. та 3071101,75 грн. є предметом спору у справі №560/8571/21 про стягнення коштів в рахунок податкового боргу. Рішення суду, яким позов Головного управління ДПС в Хмельницькій області задоволено, оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Враховуючи те, що сума боргу, заявлена контролюючим органом до списання є неузгодженою у зв`язку з апеляційним оскарженням, позивач вважає спірне рішення щодо стягнення податкового боргу за рішенням керівника ГУ ДПС у Хмельницькій області передчасним та незаконним. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 червня 2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати\~оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом\~першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.09.2021 у справі № 560/8571/21 адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до Державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" - задоволено. Стягнуто з державного підприємства "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки" кошти у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 5860314,15 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить відповідачу. Не погодившись із судовим рішенням, ДП "НТК "ЗТМ" подав апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду з одночасним повідомлення про оскарження рішення в справі №560/8571/21 в Кам`янець-Подільське управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Відповідно до пункту 95.5 статті 95 Податкового кодексу України заступник начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийняв Рішення №1/13-04 від 11.11.2021, яким вирішив здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах ДП "НТК "ЗТМ". Вважаючи спірне рішення передчасним та незаконним, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом для захисту порушеного права. Судом апеляційної інстанції замінено позивача по справі Державне підприємство "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки", код ЄРПОУ 23831376, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний комплекс "Завод точної механіки". Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України №2755-VІ від 02.12.2010 (далі - ПК України). Відповідно до абзаців 1, 3, 4 пункту 46.1 статті 46 ПК України (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 №466-ІХ, який набрав чинності 23.05.2020 (далі - Закон №466)) податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Розрахунки (у тому числі розрахунок частин чистого прибутку і доходу), дивідендів на державну частку), які подаються до контролюючих органів відповідно до іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, прирівнюються до податкової декларації. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною. Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою (пункт 54.1 статті 54 ПК України). Приписами пункту 56.11 статті 56 ПК України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків. Відповідно до підпункту 191.1.51 пункту 191.1 статті 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати частини чистого прибутку (доходу) до бюджету державними та комунальними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких є державна та/або комунальна власність. Абзацом 10 частини5 статті 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" від 21.09.2006 №185 (зі змінами та доповненнями) платниками частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку несуть відповідальність за неподання або несвоєчасне подання до податкових органів розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку або за порушення правил нарахування та сплати (перерахування) таких платежів у порядку, передбаченому ПК України. Пунктом 1-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (із змінами, внесеними Законом №466) встановлено, що стягнення заборгованості з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань здійснюється у порядку, визначеному статтями 59, 60 глави 4, статтями 87 - 101 глави 9 розділу II нього Кодексу. Відповідно до пункту 95.5 статті 95 ПК України (в редакції, яка діяла до 01.01.2022) у разі, якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувана до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Суд першої інстанції встановив, що станом на 11.11.2021 сума податкового боргу (несплачених грошових зобов`язань) позивач згідно самостійно поданих декларацій та/або уточнюючих розрахунків перевищувала 5 млн грн. і складала 5400969,70 грн., в т.ч.: 2418475,70 грн. по податку на прибуток та 3072494,00 грн. Колегія суддів зазначає, що сума в 3 072 494.00 грн., яка вказана у рішенні №1/13-04 від 11.11.2021 заступника керівника контролюючого органу, подавалась платником за формою яка затверджена наказом Державної податкової адміністрації України від 16.05.2011 року №285 та не може стягуватись за процедурою п.95.5 ст.95 ПКУ, оскільки цей розрахунок не є податковою декларацією. Окрім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» № 1914-ІХ від 30.11.202І року внесено зміни до Податкового кодексу України, що дозволяють керівнику контролюючого органу чи його заступнику приймати рішення про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків без звернення до суду, без обмежень щодо суми та за різницею з зобов`язаннями держави щодо повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань. Відповідно до ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, Конституційний суд у своєму рішенні від 09.02.1999 № 1- рп/99 у справі № 1-7/99, здійснюючи тлумачення ст.58 Конституції України, зазначив, що за "загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним. чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце". Отже, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно - правових актів слід розуміти так, що той чи інший нормативно-правовий акт слід застосовувати у тій його редакції, що діяла на момент, коли відбувалась певна подія чи мав місце відповідний факт, щодо якого повинен бути застосований відповідний правовий акт. Стосовно податкового боргу під подією розуміється момент у часі, коли він виник, точніше кажучи, коли виник податковий борг, що відповідає вимогам, зазначеним у ч.2 п.95.5 ст. 95 ПК України. І якщо такий податковий борг виник до 30.11.2021 р., то до нього має застосовуватись редакція п.95.5 ст.95 ПК України, що діяла на момент його виникнення. Це означає, що податковий орган має право стягувати кошти для погашення такого податкового боргу лише при дотриманні усіх вимог. У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.(п. 95.5 ст.95 ПКУ). За іншого підходу буде мати місце зворотна дія нової редакції п.95.5 ст.95 ПКУ, що не допускається згідно зі ст.58 Конституції України та є порушенням принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно- правових актів. Вказана норма закону прямо встановлює право керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженої особи) прийняти рішення про стягнення коштів платника податків лише в сукупності перелічених вище умов. Разом з цим у своєму рішенні суд першої інстанції зазначає, «Щодо наявності переплати по платежах про яку зазначає позивач та правових підстав для прийняття рішення №1/13-04 від 11.11.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Станом на 11.11.2021 у ДП "НТК "ЗТМ" обліковувалась переплата у сумі 12414,33 грн., з яких: податок на нерухоме майно - 10094,96 грн.; рентна плата за спеціальне використання води - 1993,59 грн.; екологічний податок - 32,53 грн.; надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях - 293,25 грн.». Зазначені обставини, прямо відповідно до ПК України перешкоджають позасудовому стягненню коштів. Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог. Колегія суддів вважає, що позовна вимога - визнати дії Головного управління ДПС у Хмельницькій області при винесенні рішення №1/13-04 від 11.11.2021 протиправними охоплюється позовною вимогою - визнати протиправним та скасувати рішення №1/13-04 від 11.11.2021 Головного управління ДПС у Хмельницькій області та не потребує окремого рішення по ній. Позовна вимога зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області утриматися від здійснення погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних котів, та інших фінансових установ ДП "Науково технічний комплекс "Завод точної механіки" є передчасною, оскільки направлена у майбутній час, а тому не підлягає задоволенню, оскільки судом можуть братися до уваги лише порушені права позивача, а не ті що можливо будуть порушені у майбутньому. Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції прийнято із неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Судові витрати підлягають перерозподілу в порядку ст. 139 КАС України. Так, відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги \~задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати зі сплати судового збору, пропорційно задоволеним вимогам.

Результат розгляду: partial