Рішення адміністративного суду від 2022-05-12 00:00:00+03

03.02.2020 року ТОВ «Будівельна компанія «Консул» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач), в якому просило \~\~визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №000229511 від 01.10.2019 року з податковими зобов`язаннями за основним платежем 696 037 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 348018,50 грн.; визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» №000195511 від 01.10.2019 року з сумою завищеного від`ємного значення, що зараховується до наступного звітного (податкового) періоду 20630 грн. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 року позовні вимоги задоволено. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначав, що суд при прийнятті рішення не врахував, що суб`єкт господарювання ТОВ «Промстрой Технолоджі», який є контрагентом позивача, у своїй діяльності не створює реальних дій по наданню будівельних послуг, та метою діяльності якого є проведення фіктивних господарських операцій. Апелянт вказував, що господарські операції позивача з контрагентом не є фактичними, оскільки не відповідають основній діяльності підприємств, не встановлено дійсність та необхідність отримання послуг, контрагент не має виробничих потужносте та трудових ресурсів, відсутні наймані працівники для здійснення будь-яких дій по виконанню взятих на себе договірних зобов`язань. Апелянт зазначив, що придбані позивачем послуги не були реалізовані та використані у власній господарській діяльності, відсутня мета їх замовлення. Апелянт вважав, що первинні документи, які повинні підтверджувати факт здійснення господарських операцій, складені з порушеннями, інші первинні документи взагалі відсутні. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів не підлягає задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковий кредит позивачем сформований на підставі виданих контрагентом податкових накладних, контрагент позивача є платником податків та спроможний здійснювати господарські операції, що підтверджується виконанням договору поставки. Суд першої інстанції дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та його контрагентом - ТОВ «Промстрой Технолоджі», є фактичними, мають ознаки реальних господарських відносин та мають на меті отримання прибутку шляхом здійснення господарсько-договірних операцій. Суд вказав на відсутність доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили недобросовісність позивача як платника податків та позбавляли його права на податковий кредит. Відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Згідно матеріалів справи, у періоді з 19.08.2019 року по 23.08.2019 року фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області на проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Будівельна компанія «Консул» з питання дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Промстрой Технолоджі» за період з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року та з 01.11.2018 року по 31.12.2018 року. За результатами перевірки складено акт №48670/04-36-14-11/35458329 від 02.09.2019 року, в якому у висновках зафіксовано порушення ТОВ «Будівельна компанія «Консул» п.\~ \~198.1, п.\~ \~198.2, п.\~ \~198.6\~ \~ст.\~ \~198 , п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 716667,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за вересень 2018 у сумі 20630,00 грн.; заниження податку на додану вартість за вересень 2018 в сумі 112704,00 грн., заниження податку на додану вартість за листопад 2018 в сумі 166667,00 грн., заниження податку на додану вартість за грудень 2018 в сумі 83333,00 грн., зниження податку на додану вартість за лютий 2019 в сумі 83333,00 грн., заниження податку на додану вартість за березень 2019 в сумі 250000,00 грн. Підставою для визначення таких висновків, на думку податкового органу, є нереальність здійснення господарських відносин з ТОВ «Промстрой Технолоджі», встановлено відсутність придбання/надання послуг, що не були реалізовані. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області 01.10.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення №000229511, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг): за податковим зобов`язанням 696037 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 348018,50 грн.; №000195511, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 20630,00 грн. за вересень 2018. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що між ТОВ «Будівельна компанія «Консул» (замовник) та ТОВ «Промстрой Технолоджі» (виконавець) укладено договір №1608 від 16.08.2018 року, згідно якого замовників доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги по виконанню будівельно-монтажних робіт, які зазначаються сторонами в актах наданих послуг в порядку та на умовах визначених договором. замовник зобов`язується приймати від виконавця послуги, що надаються згідно з договором, після контролю за достовірністю актів про надання послуг виконавцем, підписувати ці акти з моменту одержання; оплачувати послуги, на умовах та в порядку зазначеному в договорі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як доказ виконання договору надано акти про надання послуг № 932 від 03.09.2018 року, №1509 від 10.09.2018 року, № 18 від 28.11.2018 року, № 19 від 29.11.2018, року № 1664 від 04.12.2018 року, № 10 від 05.12.2019 року, № 11 від 06.12.2018 року, № 20 від 10.12.2018 року, № 21 від 11.12.2018 року, № 22 від 12.12.2018 року, № 23 від 13.12.2019 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Замовником ТОВ «Будівельна компанія «Консул» на користь виконавця ТОВ «Промстрой Технолоджі» було сплачено за виконані роботи грошову суму у розмірі 5300000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 1478 від 13.09.2018 року на суму 300000 грн., № 1499 від 17.09.2018 року на суму 500000 грн., № 1511 від 19.09.2018 року на суму 300000 грн., № 2405 від 11.12.2018 року на суму 500000 грн., №2415 від 12.12.2018 року на суму 500000 грн., № 2561 від 27.12.2018 року на суму 480000 грн., № 54 від 15.01.2019 року на суму 300000 грн., № 63 від 17.01.2019 року на суму 300000 грн., № 209 від 31.01.2019 року \~на суму 488000 грн., № 379 від 19.02.2019 року на суму 300000 грн., №400 від 20.02.2019 року на суму 300000 грн., № 422 від 22.02.2019 року на суму 155000 грн., № 495 від 06.03.2019 року на суму 400000 грн., № 843 від 27.03.2019 року на суму 500000 грн., № 857 від 29.03.2019 року на суму 100000 грн., № 919 від 05.04.2019 року на суму 447000 грн. Надано витяг з банківського рахунку як доказ оплати отриманих послуг. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За результатами виконання договору ТОВ «Промстрой Технолоджі» видало позивачу податкові накладні № 1 від 03.09.2018 року, № 8 від 10.09.2018 року, № 9 від 04.12.2018 року, № 10 від 05.12.2018 року, № 11 від 06.12.2018 року, № 18 від 28.11.2018 року, № 19 від 29.11.2018 року, № 20 від 10.12.2018 року, № 21 від 11.12.2018 року, № 22 від 12.12.2018 року, № 23 від 13.12.2018 року, № 27 від 290.08.2018 року, , які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до первинних документів, замовлені у ТОВ «Промстрой Технолоджі» будівельно-монтажні послуги, ТОВ «Будівельна компанія «Консул» замовило для виконання взятих на себе договірних зобов`язань. Зокрема, ТОВ «Будівельна компанія «Консул» уклало договір підряду від 19.07.2018 року № 19/07-18 з ПАТ «Енеропромбуд» на предмет виготовлення та монтажу металоконструкцій. Уклало договори від 24.07.2018 року № 2407/18, від 28.08.2018 року № 2808/18, від 30.07.2018 року № 3007-18, від 25.07.2018 року № 2507-18 з ТОВ «БПК Атлант», де ТОВ «Будівельна компанія «Консул» є виконавцем будівельно-монтажних послуг, ТОВ «БПК Атлант» замовник. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлено, що у періоді з 30.09.2019 року по 21.10.2019 року, на підставі ГУ ДПС у Дніпропетровській обалсті проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Будівельна Компанія «Консул» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства контроль якого покладено на органи ДПС, правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів установлених законом за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2019 р. відповідно до затвердженого плану перевірки. За результатами перевірки складено акт №6732/04-36-05-03/35458329 від 28.10.2019 року, перевіркою встановлено порушення зокрема, п.\~ 44.1. ст.\~ 44, пп.\~ 134.1.1\~ п.\~ 134.1\~ ст.134, п.135. ст.\~ 135 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього на суму 6014729 грн.; п.\~ 198.1, п.\~ 198.2, п.\~ 198.3, п.\~ 198.5\~ ст.\~ 198, п.198.6\~ ст.\~ 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього на суму 5969307 грн. На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.11.2019 року №000711503, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств: за податковим зобов`язанням 6014729,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1503682,25 грн.; №000721503, яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість: за податковим зобов`язанням 5664822,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2832411,50 грн. Варто вказати, що при здійсненні перевірки та визначаючи висновки акту перевірки №6732/04-36-05-03/35458329 від 28.10.2019 року, податковим органом надано оцінку господарським взаємовідносинам ТОВ «Будівельна компанія «Консул» з ТОВ «Промстрой Технолоджі». До складу податкових повідомлень-рішень від 18.11.2019 року №000711503, №000721503 ввійшли суми ПДВ та зменшення від`ємного значення по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Податкові повідомлення-рішення оскаржені до суду. Відповідно до матеріалів справи рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року у справі № 160/12384/19 надано оцінку господарським взаємовідносинам ТОВ «Будівельна компанія «Консул» з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Рішенням вказано: «Взаємовідносини ТОВ «БК «Консул» з ТОВ «Промстрой Технолоджі» (код ЄДРПОУ 42226035) здійснювалися на підставі договору №1608 від 16.08.2018 р. на виконання умов якого, виписано податкові накладні та акти надання послуг, які перелічені на сторінці 9 Акту перевірки. Матеріали справи містять докази, що роботи, послуги та будівельні матеріали, які були придбані ТОВ «БК «КОНСУЛ» у контрагентів … ТОВ «Промсторой Технолоджі», були використані для виконання договорів, зокрема з ТОВ «АСТРА», ТОВ «БПК АТЛАНТ», ТОВ «ВІННИЦЬКА ПТАХОФАБРИКА», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «ДЕМИДІВСЬКИЙ ГРАНІТ»». Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року у справі № 160/12384/19 серед задоволення позовних вимог ТОВ «Будівельна компанія «Консул» визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.11.2019 р. №000711503 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток приватних підприємств: за податковим зобов`язанням +6014729,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1503682,25 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 18.11.2019 р. №000721503 (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість: за податковим зобов`язанням +5664822,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 2832411,50 грн. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року у справі № 160/12384/19 залишено без змін. Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судовим рішенням підтверджено правомірність формування податкових показників позивачем за наслідками отримання послуг від \~ТОВ «Промстрой Технолоджі». Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. На даних бухгалтерського обліку ґрунтується фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку. Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 \~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій. Колегія суддів вказує, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами ПК України. Відповідно до п. 44.1, п.п. 44.3 44.5 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності. Згідно з п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання, тобто отримання товарів для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. Позивачем підтверджені витрати, як засіб оплати за отримані від контрагента товари (насіння соняшника), наявні докази руху коштів, зміна майнового стану та активів позивачем доведена. Згідно п. 198.2, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1 -\~ 200.4 ст. 200 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою\~ пунктом 193.1\~ статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. \~При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до\~ пункту 200-1.3\~ статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до\~ пункту 200-1.3\~ статті 200-1\~ цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу. Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, складена платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду. Суд апеляційної інстанції зазначає, що контрагент позивача на момент виконання договору був зареєстрований як платник податку на додану вартість, мав право виписувати податкові накладні. Господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що договір № 1608 від 16.08.2018 року, який був укладений між позивачем та ТОВ «Промстрой Технолоджі» щодо надання послуг - визнаний судом недійсним або розірваний з ініціативи сторін. Податкова інспекція не наділена правом визначати які договори є нікчемними, і відповідно до цього не має права створювати певні наслідки з своїх припущень. \~ Ознакою дійсності господарських операцій є зміна майнового стану платника податків, зміна його активів. Головною ознакою комерційної корисності від придбаних товарів є їх використання у своїй власній діяльності та у кінцевому результаті отримання прибутку. Аналізуючи докази у справі та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що матеріалами справи доведено реальність господарських операцій позивача з контрагентом, прослідковується мета замовлення та отримання товарів, їх використання у власній господарській діяльності. Згідно п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках. Податкове зобов`язання визначається контролюючим органом за результатами даних перевірок. До складу податкових повідомлень-рішень від 18.11.2019 року №000711503, №000721503 ввійшли суми ПДВ та зменшення від`ємного значення по взаємовідносинам позивача з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Податкові повідомлення-рішення рішеннями суду визнані протиправними та скасовані. Податковими повідомленнями-рішеннями від 01.10.2019 року №000229511, №000195511 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області повторно визначено суми ПДВ та зменшено від`ємне значення у частині взаємовідносин позивача з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Фактично, податковими повідомленнями-рішеннями від 01.10.2019 року №000229511, №000195511 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області повторно визначає податкові зобов`язання, недивлячись на підтвердження судом фактичності господарських операцій ТОВ «Будівельна компанія «Консул» з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Судовими рішеннями, які набрали законної сили, надано оцінку формування позивачем податкових показників у тому числі й при взаємовідносинах з ТОВ «Промстрой Технолоджі». Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та вважає, що податковим органом не доведено правомірність винесених податкових повідомлень-рішень. Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Не передбачено повернення судових витрат здійснених суб`єктом владних повноважень, крім пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Результат розгляду: denied