Рішення адміністративного суду від 2022-09-01 00:00:00+03

У січні 2020 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач, ГУ НП) в якому просив: - визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП №3087 від 16.12.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині звільнення позивача; - визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП №1722 о/с від 18.12.2019 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення; - поновити позивача в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області; - стягнути з ГУ НП на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.12.2019 року і до моменту фактичного поновлення на посаді. В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що спірні наказами є незаконними та винесені з порушенням встановленої законом процедури, є безпідставними, упередженими та такими, що підлягають скасуванню в частині звільнення позивача зі служби в поліції. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року в задоволенні позову відмовлено. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що позивач проходив службу в ГУ НП, перед звільненням займав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області. На адресу начальника ГУ НП надійшла доповідна записка керівника УКЗ ГУНП в Одеській області про те, що 11.10.2019 року прокуратурою Одеської області розпочато кримінальне провадження №42019160000000564 по факту вчинення працівниками Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Як зазначено у цій довідній записці, 18.10.2019 року працівниками УСБУ в Одеській області, прокуратури Одеської області та Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві, були затриманні заступник начальника відділення поліції - начальник сектору кримінальної поліції Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майор поліції [PERSON] , старший оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майор поліції [PERSON] та оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП капітан поліції [PERSON] (позивач), які були доставлені до прокуратури Одеської області для проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення обставин щодо вимагання та отримання 5000 доларів США неправомірної вигоди. З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУ НП від 18.10.2019 року №2534 було призначено службове розслідування за вказаними фактами. За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 13.12.2019 року службового розслідування за фактом внесення відомостей в ЄРДР та повідомлення працівникам Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП майору поліції [PERSON] та капітану поліції [PERSON] про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. На підставі вказаного висновку 16.12.2019 року ГУ НП було видано наказ №3087 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області», яким, крім іншого, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 2, 3, 7, 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, ч.ч.2, 3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.1, 2 ст.207, ч.1 ст.208, ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Присяги поліцейського, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 року №07, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, та посадової інструкції позивача звільнено із служби в поліції. Наказом ГУ НП «По особовому складу» №1722 о/с від 18.12.2019 року на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» позивача з 18.12.2019 року було звільнено зі служби в поліції. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку, та враховуючи тяжкість проступку, наслідки проступку, які фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного. Відповідно до п.п.1-3 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини. Згідно з ч.ч.1-2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Згідно зі ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги. Підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення. Верховний Суд у справі №819/736/18 (постанова від 07.03.2019 року) дійшов висновку про те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення. В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16. З матеріалів справи вбачається, що згідно інформаційної довідки Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі від 02.12.2019 року №38.1.-1344/19, що 04.12.2019 року надійшла до УКЗ ГУНП за вх. №9/5788, 03.10.2019 року до чергової частини вказаного відділення поліції надійшла заява гр. [PERSON] , 1984 року народження, про незаконне заволодіння транспортним засобом «BMW X5», номерний знак [NUMBER] (литовської реєстрації), який був припаркований по [ADDRESS] (ЖЄО №19109). 04.10.2019 року, як вказано у цій же довідці, було розпочато кримінальне провадження №12019171470001344 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, досудове розслідування здійснювалось та здійснюється слідчим СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі капітаном поліції Войтенко Г.Ю.. У відповідності до довідки СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі від 02.12.2019 року №38/1-СВ 1972, що 04.12.2019 року надійшла до УКЗ ГУНП за вх. №9/5788, будь-які доручення (по кримінальному провадженню №12019171470001344) на проведення оперативно-розшукових заходів працівникам сектора кримінальної поліції вказаного відділення поліції не надавались. Вказаний факт також підтвердила у своєму поясненні капітан поліції [PERSON] (пояснення від 01.11.2019 року). Згідно довідки УКР ГУНП в Одеській області від 04.12.2019 року №2/1-7944, яка 04.12.2019 року надійшла до УКЗ ГУНП за вх. №9/5790, справа оперативного супроводження кримінального провадження №12019171470001344, розпочатого 04.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, не заводилась. ОРС відносно осіб, які б готувались до скоєння вказаного кримінального правопорушення, також не заводилась. У цей проміжок часу, як було встановлено дисциплінарною комісією у ході службового розслідування та під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №42019160000000564 від 11.10.2019 року, майори поліції [PERSON] , [PERSON] і капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, ч.2, ч.3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій, перевищуючи свої повноваження, безпідставно (без письмових доручень, постанов слідчого, вказівок прокурора, ухвал слідчого судді) здійснили оперативно-розшукові заходи (слідчі (розшукові) дії), за результатами яких встановили гр. [PERSON] , 1986 року народження, якого запідозрили у незаконному заволодінні вказаним вище автомобілем. Про проведення цих заходів, майори поліції [PERSON] , [PERSON] і капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, начальникові сектору конвойної служби управління превентивної діяльності ГУНП в Одеській області підполковнику поліції [PERSON] , який з 22.08.2019 року по 29.10.2019 року перебував на посаді начальника Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не доповіли. У свою чергу, підполковник поліції [PERSON] , у порушення вимог п.7 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, дії підлеглих не контролював, що у подальшому призвело до надзвичайної події. Під час оперативно-розшукових заходів, які 10.10.2019 року відбувались о 10 год. 00 хв. біля супермаркету «Фозі», розташованому по вул. Балківській, у м. Одесі, (під приводом купівлі автомобіля «Opel Tigra», номерний знак [NUMBER] ) відбулась зустріч з гр. [PERSON] , якого запросили до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, де у подальшому майор поліції [PERSON] і капітан поліції [PERSON] безпідставно звинуватили запрошеного у незаконному заволодінні автомобілем «BMW X5», номерний знак [NUMBER] . Громадянин [PERSON] повідомив (пояснення від 05.12.2019 року), що 09.10.2019 року йому зателефонував чоловік, який не представився, та повідомив, що хоче зустрітися з приводу придбання автомобіля «Opel Tigra», номерний знак [NUMBER] , який належить опитаному, на що останній погодився. Зі слів гр. [PERSON] , 10.10.2019 року о 10 год. 00 хв. він на своєму автомобілі прибув до супермаркету «Фозі», розташованому по вул. Балківській, у м. Одесі, де до нього підійшли працівники поліції, серед яких був майор поліції [PERSON] , капітан поліції [PERSON] та оперуповноважений СКП Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі старший лейтенант поліції [PERSON] .. Опитаний з цього приводу старший лейтенант поліції [PERSON] (пояснення від 09.12.2019 року) факт поїздки 10.10.2019 року із капітаном поліції [PERSON] до вказаного супермаркету підтвердив. У подальшому, як зазначав гр. [PERSON] , працівники поліції супроводили його до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, де у відповідну книгу не записали. Також гр. [PERSON] ствердив, що до вказаного відділення поліції він приїхав на власному автомобілі. Вивченням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, заведеного 01.01.2019 року (інвент. №83), встановлено, що 10.10.2019 року гр. [PERSON] у вказаному журналі зареєстрований не був. Таким чином, на думку дисциплінарної комісії, майори поліції [PERSON] , як керівник, [PERSON] і капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, відповідних заходів, направлених на реєстрацію гр. [PERSON] у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не здійснили. Вказане порушення призвело до безпідставного утримання (понад тривалого часу) гр. [PERSON] у приміщенні відділення поліції. У подальшому, капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог ч.ч.1, 2 ст.207, п.п.1, 2 ч.1 ст.208 КПК України, без складання відповідних процесуальних документів безпідставно тривалий час утримували гр. [PERSON] у відділенні поліції, що підтверджується відеозаписами, які були витребуванні з УЗТ ГУНП. Дисциплінарною комісією за результатами вивчення вказаних відеозаписів встановлено, що працівники поліції та гр. [PERSON] прибули до відділення поліції 10.10.2019 року о 10 год. 25 хв., де останній перебував до 17 год. 41 хв.. У вказаний час, як зафіксовано на відеозаписі, працівники поліції та гр. [PERSON] виходять з відділення поліції. О 22 год. 40 хв. вказані працівники поліції та гр. [PERSON] повертаються до відділення поліції, яке останній залишає о 00 год. 03 хв.. Водночас, старший інспектор-черговий чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог пп.2 п.1 розділу 8 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440, контроль за несенням служби з охорони відділення поліції, у тому числі перепускного режиму, належним чином не здійснював, що надало можливість працівникам поліції провести гр. [PERSON] до адміністративної будівлі без реєстрації у відповідному журналі. У подальшому, як встановлено в ході службового розслідування, майор поліції [PERSON] і капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та Присяги поліцейського, вступили з гр. [PERSON] в корупційні стосунки, пов`язані з вимаганням від останнього неправомірної вигоди у сумі 5000,00 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.289 КК України. Вказані дії, як стверджує опитаний гр. [PERSON] , були поєднанні з психологічним тиском, а саме погрозами притягнути його до кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, зі слів гр. [PERSON] , він зателефонував своїй цивільній дружині [PERSON] , якій повідомив про ситуацію, що сталась, та попросив привести гроші для передачі їх працівникам поліції. О 17 год. 41 хв., як встановлено із відеозаписів, працівники Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, у тому числі гр. [PERSON] , залишають адміністративне приміщення відділення поліції та направляються до [ADDRESS] , де біля кооперативних гаражів виявили автомобіль «BMW X5», номерний знак [NUMBER] , у розібраному стані. Через деякий час, як встановлено у ході службового розслідування, на місце пригоди прибув майор поліції [PERSON] та слідчий СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі старший лейтенант поліції [PERSON] .. Останній оглянув та вилучив розібраний автомобіль, про що склав відповідний протокол. Під час цього, як стверджує опитаний гр. [PERSON] , майор поліції [PERSON] і капітан поліції [PERSON] продовжували вимагати від нього 5000,00 доларів США. Також, до вказаного місця прибула гр. [PERSON] , яка у подальшому передала гр. [PERSON] 25000,00 грн., та її знайомий - колишній інспектор криміналіст сектору криміналістичного забезпечення СВ Малиновського ВП в м. Одесі [PERSON] , 1984 року народження, який наказом ГУНП від 31.05.2017 року №952 о/с був звільнений зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію». Останній, як встановлено зі слів гр. [PERSON] , з дозволу майора поліції [PERSON] і капітана поліції [PERSON] , оскільки були знайомі по службі в поліції, зобов`язався виступити посередником під час передачі грошових коштів. О 22 год. 40 хв., як встановлено із відеозаписів, майори поліції [PERSON] , [PERSON] , капітан поліції [PERSON] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] прибули до Хмельницького відділення поліції, де працівники поліції, у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, відповідних заходів, направлених на реєстрацію вказаних громадян у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не здійснили. Вказане порушення призвело до безпідставного утримання цих громадян у відділенні поліції. Водночас, старший інспектор черговий чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог пп.2 п.1 розділу 8 Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440, належний контроль за несенням служби з охорони відділення поліції, у тому числі за перепускним режимом, не здійснював, що надало можливість працівникам поліції провести гр. [PERSON] та гр. [PERSON] до адміністративної будівлі без реєстрації у відповідному журналі. У подальшому, як встановлено у ході досудового розслідування, майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] відібрали від гр. [PERSON] заяву, у якій, як стверджує останній, він зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Також, зі слів опитаного, у нього відібрали пояснення. Перевіркою єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що у жовтні 2019 року будь-які заяви гр. [PERSON] в журналі ЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі не реєструвались. Таким чином, на думку дисциплінарної комісії, майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, звернення гр. [PERSON] щодо вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі, не зареєстрували. Крім цього, як пояснив гр. [PERSON] , майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] , безпідставно вилучили у нього автомобіль «Opel Tigra», номерний знак [NUMBER] , та ключі до нього, при цьому будь-яких процесуальних документів не складали, що може свідчити про грубе порушення вимог ст.104 КПК України. Вказаний автомобіль, зі слів опитаного, до 14.10.2019 року зберігався біля відділення поліції. В указаний день, як стверджує опитаний, вказаний автомобіль та ключі йому повернули. О 00 год. 03 хв., як встановлено з відеозаписів та зі слів гр. [PERSON] , він, майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] вийшли з відділення поліції. У подальшому, як ствердив гр. [PERSON] , він за вказівкою капітана поліції [PERSON] поклав 25000,00 грн. до автомобіля «Toyota Camry», номерних знаків, опитаний, не пам`ятає. У подальшому гр. [PERSON] та [PERSON] залишили Хмельницьке ВП Малиновського ВП в м. Одесі. З метою припинення і документування протиправних дій майора поліції [PERSON] та капітана поліції [PERSON] , гр. [PERSON] 11.10.2019 року звернувся до прокуратури Одеської області, де було розпочато кримінальне провадження №42019160000000564 за фактом вчинення поліцейськими кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. 16.10.2019 року о 20 год. 00 хв. капітан поліції [PERSON] та майор поліції [PERSON] , перебуваючи в салоні автомобіля «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та Присяги поліцейського, отримали від гр. [PERSON] , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, частину неправомірної вигоди у розмірі 1000,00 доларів США. Далі, майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свої протиправні дії, призначили 18.10.2019 року гр. [PERSON] , який був посередником, зустріч в районі площі Льва Толстого у м. Одесі, для отримання решти неправомірної вигоди. 18.10.2019 року об 11 год. 05 хв. майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п.1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, та Присяги поліцейського, самоусунулись від виконання посадових інструкцій, і на автомобілі «Volkswagen Passat», номерний знак [NUMBER] , прибули до вказаної вище площі, де одержали від гр. [PERSON] , який діяв з відома та під контролем правоохоронних органів, решту обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 3000,00 доларів США за непритягнення гр. [PERSON] до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.289 КК України. Після одержання неправомірної вигоди, майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] намагалися втекти з місця протиправних дій, при цьому викинули грошові кошти. У подальшому вказані працівники поліції були затриманні у адміністративній будівлі Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. 18.10.2019 року о 00 год. 51 хв. майор поліції [PERSON] та 19.10.2019 року о 01 год. 27 хв. капітан поліції [PERSON] були затриманні працівником Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві, у відповідності до ст.208 КПК України. 19.10.2019 року вказаним працівникам поліції повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а 20.10.2019 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва обрала майору поліції [PERSON] та капітану поліції [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у сумі 351225,00 грн., кожному, які останні внесли у подальшому. Вказана надзвичайна подія набула громадського резонансу. При вивчені службової діяльності капітана поліції [PERSON] встановлено, що наказом Головного управління від 28.11.2018 року №1800 о/с останній був призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хмельницького відділення поліції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області. У відповідності до посадової інструкції, на капітана поліції [PERSON] покладаються обов`язки, у тому числі щодо документування, виявлення відповідних видів злочинної діяльності, розгляду листів і заяв підприємств, юридичних та фізичних осіб, місцевих органів влади з питань, що належить до компетенції підрозділу. Однак, капітан поліції [PERSON] посадові інструкції та вимоги законодавчих актів України та наказів МВС України належним чином не виконував. Так, 21.05.2019 року о 08 год. 00 хв., о 09 год. 35 хв. та о 22 год. 05 хв. до чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі надходили повідомлення мешканця м. Одеси - гр. [PERSON] , 1988 року народження, про виявлення відсутності мобільного телефону «Huawei», який могла викрасти 20.05.2019 року його знайома (ЄО №9015, ЄО №9018 та №9023). Розгляд вказаних звернень було доручено капітану поліції [PERSON] , який 21.05.2019 року опитав заявника. У поясненні гр. [PERSON] повідомив, що 20.05.2019 року у нього в гостях перебувала знайома гр. [PERSON] , яка через деякий час пішла. Через деякий час, як стверджував опитаний, він виявив відсутність свого мобільного телефону та мобільного телефону доньки. Після цього, як встановлено у ході службового розслідування, капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», та п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, та посадових інструкцій, факт зникнення мобільного телефону доньки гр. [PERSON] в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі не зареєстрував. 06.11.2019 року вказаний факт був зареєстрований в ЖЄО за №21469 працівниками УОАЗОР ГУНП, які здійснювали відповідну перевірку в Хмельницькому ВП. У подальшому капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», відомості, викладенні гр. [PERSON] у поясненні не перевірив, доньку останнього і гр. [PERSON] щодо зниклих телефонів не опитав та склав з цього приводу 21.05.2019 року необ`єктивний висновок, який 03.06.2019 року був затверджений керівництвом відділення. Також з`ясовано, що на момент перевірки, яку у листопаді 2019 року здійснювали працівники УКР ГУНП, за сектором кримінальної поліції Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області обліковується 38 справ оперативного супроводження по кримінальним провадженням. Однак, капітан поліції [PERSON] , у порушення вимог п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 року №07, жодної із цих справ до свого провадження не прийняв. Вказані порушення підтверджуються довідкою УКР ГУНП від 14.11.2019 року, яка 04.12.2019 року надійшла до УКЗ Головного управління. В рамках проведення службового розслідування майор поліції [PERSON] та капітан поліції [PERSON] (пояснення від 28.10.2019 року) надавати пояснення відмовилися, посилаючись на ст.63 Конституції України. 04.12.2019 року вказані працівники поліції надали пояснення лише з приводу подій, які 18.10.2019 року відбувались під час їх затримання працівниками УСБУ в Одеській області, прокуратури Одеської області та Територіального управління ДБР, розташованого в м. Миколаєві. З метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, на підставі Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року №893, було зібрано та опрацьовано матеріали, що стосуються службового розслідування, в яких було виявлено грубі порушення вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-УІІІ, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», Закону України «Про звернення громадян», КПК України та наказів МВС України. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» підстави для проведення оперативно-розшукової діяльності можуть міститися в заявах, повідомленнях громадян, посадових осіб, громадських організацій, засобів масової інформації, у письмових дорученнях і постановах слідчого, вказівках прокурора, ухвалах слідчого судді, суду, матеріалах правоохоронних органів, у запитах і повідомленнях правоохоронних органів інших держав та міжнародних правоохоронних організацій, а також запитах повноважних державних органів, установ та організацій, визначених Кабінетом Міністрів України, про перевірку осіб у зв`язку з їх допуском до державної таємниці, до роботи з ядерними матеріалами та на ядерних установках. Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» заборонено приймати рішення про проведення оперативно-розшукових заходів при відсутності підстав, передбачених у цій статті. Відповідно до ч.1 ст.207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.207 КПК України кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні. Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Згідно з ч.2 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Відповідно до ч.3 ст.246 КПК України рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором. Слідчий зобов`язаний повідомити прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати. Прокурор має право заборонити проведення або припинити подальше проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Інструкція про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 року №07, безпосередньо регламентує підстави та порядок проведення оперативними підрозділами Національної поліції України оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи. Відповідно до п.п.6, 7 Розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події та у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки. Згідно з п.8 Розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року №575, контроль за виконанням доручень слідчих працівниками оперативних підрозділів територіального органу, підрозділу поліції покладається на керівника територіального органу. Відповідно до пп.2 п.1 Розділу VIII Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 року №440, зобов`язує оперативного чергового здійснювати контроль за несенням служби і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених. Виходячи з наведених норм, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язки, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер. Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. Недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Підсумовуючи наведені вище обставини справи, встановлені в ході проведеного службового розслідування, а саме, невиконання позивачем норм діючого законодавства України, неприйнятті до провадження справ оперативного супроводження по кримінальним провадженням, невинесення з цього приводу відповідних постанов, укриття від обліку і не реєстрації в ЖЄО Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі відомостей, викладених гр. [PERSON] у поясненні від 21.05.2019 року (щодо викрадення мобільного телефону його доньки), необ`єктивному проведенні перевірки по зверненню гр. [PERSON] (неопитуванні доньки останнього та гр. [PERSON] , на яку вказував заявник), перевищення своїх повноважень, пов`язаних із безпідставним проведенням (09.10.2019 року та 10.10.2019 року) оперативно-розшукових заходів (негласних слідчих (розшукових) дій стосовно гр. гр. [PERSON] ), нереєстрації 10.10.2019 року гр. [PERSON] та гр. [PERSON] у журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції, безпідставному утриманні останнього понад 3-х год. у Хмельницькому ВП Малиновського ВП в м. Одесі (без складання відповідних процесуальних документів), укритті від обліку і нереєстрації в ЖЄО ВП заяви гр. [PERSON] (щодо участі у незаконному заволодінні автомобілем «BMW X5», номерний знак [NUMBER] ), вступі у корупційні зв`язки з останнім, вимаганні, отриманні від нього та гр. [PERSON] неправомірної вигоди, позивачем було порушено вимоги п.п.1, 2 ч.1 ст.18, п.п.1, 2, 3, 7, 26 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п.1, 2, 3, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, ч.ч.2, 3 ст.6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», ч.ч.1, 2 ст.207, ч.1 ст.208, ч.ч.2, 3 ст.246 КПК України, ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян», Присяги поліцейського, п.п.6, 7 розділу другого Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 року №100, п.13 розділу IV Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 року №07, п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.12.2016 року за №1576/29706, та посадової інструкції. Такі дії позивача призвели до оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції. Отже, встановленні службовим розслідуванням обставини, правильно кваліфіковані відповідачем як вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Таким чином, враховуючи тяжкість проступку позивача та наслідки, які фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, колегія суддів погоджується та вважає правомірними і пропорційними дії відповідача щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції, що також вірно встановив суд першої інстанції. Колегія суддів також погоджується з судом першої інстанції про безпідставність посилання позивача на відсутність вироку про визнання його винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності. Зокрема в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункт 10 цієї норми, а тому відсутність вказаного вироку не є підставою для скасування спірних наказів. Також є вірним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість посилання позивача на порушено процедури проведення службового розслідування, оскільки такі посилання не підтверджені позивачем належними та допустимими доказами. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані накази ГУ НП №3087 від 16.12.2019 року та №1722 о/с від 18.12.2019 року є правомірними та скасуванню не підлягають, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Результат розгляду: denied