Рішення адміністративного суду від 2022-02-18 00:00:00+02

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправним рішення відповідача від 16.01.2021 № 084050006820 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку; - зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку з моменту звернення за пенсією, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 2 період роботи з 20.11.1985 по 18.12.1987 монтером колії у структурному підрозділі «Запорізька колійна машинна станція» філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця». Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року позов задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення від 16.01.2021 № 084050006820 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку. Зобов`язано повторно розглянути заяву від 13.01.2021 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 із зарахуванням до пільгового стажу роботи позивача за Списком № 2 періоду роботи з 20.11.1985 по 18.12.1987 монтером колії у структурному підрозділі «Запорізька колійна машинна станція» філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця». В іншій частині позову відмовлено. Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права щодо тлумачення дискреційних повноважень. Зокрема дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може бути у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним. Покладення на відповідача обов`язку прийняти конкретне рішення, не може свідчити про втручання у дискреційні повноваження відповідача, а є дотриманням судом гарантій того спір між сторонами буде остаточно вирішений. Не погодившись з судовим рішенням, відповідач також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначає, що оскільки в періоди з 18.01.2000 по 31.03.2001 \~та з 01.04.2001 по 31.12.2020 (фактично 4 роки 10 місяців 17 днів) позивач \~працював за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 20.11.1985 по 18.12.1987 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то взаємне зарахування даних періодів неможливе. Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить апеляційну скарги позивача залишити без задоволення. Зазначає, що навіть із взаємозарахуванням пільгових періодів роботи пільговий стаж позивача складає 7 років 3 місяці, у зв`язку з чим позивач не має права на призначення пенсії . Відповідно до приписів ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ [PERSON] , [INFO] , \~відповідно до паспорту громадянин України серії [NUMBER] (а.с. 6) 13.01.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2. Рішенням від 16.01.2021 № 084050006820 відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки згідно з наданими документами страховий стаж позивача складає 39 роки 0 місяців 22 дня, пільговий стаж по Списку № 2 з урахуванням атестації робочих місць складає 5 років 2 місяці 24 дня. (а.с. 17) Відповідно до записів трудової книжки від 01.09.1981 [NUMBER] позивач з 20.11.1985 по 10.01.2000 працював у структурному підрозділі «Запорізька колійна машинна станція» філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця», з 18.01.2000 по час звернення до суду із цим позовом працював на Публічному акціонерному товаристві «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Довідкою від 07.02.2020 № 287 структурним підрозділом «Запорізька колійна машинна станція» філії «Центр з будівництва та ремонту колії» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підтверджено, що позивач працював повний робочий день в період з 20.11.1985 по 18.12.1987 (загальний стаж складає 2 роки 00 місяців 28 днів) на посаді, яка дає право на пенсію по вислузі років, що передбачена пунктом «а» ч. 1 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», код КП 7192.2. (а.с. 15) Довідкою від 08.01.2021 № 28 ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» підтверджено, що позивач працював повний робочий день на роботах з шкідливими та важкими умовами праці на комбінаті «Запоріжсталь» на виробництві чорної металургії. З 18.01.2000 по 31.03.2001 монтером колії у цеху поточного утримання та ремонту колії управління залізничного транспорту, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ підрозділ 2а код 2040200а-14668 як монтери колії, зайняті на під`їзних коліях. За період з 01.04.2001 по 31.12.2000 згідно з табелями обліку робочого часу фактично 4 роки 10 місяців 17 днів відпрацював монтером колії поточного утримання та ремонту колії управління залізничного транспорту, що передбачено Списком № 2 розділ ІІІ підрозділ 2а код 2040200а-14668 як монтери колії, зайняті на під`їзних коліях. \~(а.с. 16) Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що при призначенні пенсій на пільгових умовах провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. На момент звернення позивача до відповідача із заявою щодо призначення йому пільгової пенсії за Списком № 2 відповідачем протиправно було відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закон № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Згідно з абзацем 4 пункту 2 частини другої статті 114 Закон № 1058-ІV \~працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно зі статтею 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначений порядок звернення за призначенням пенсії. Заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника. Статтею 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено що пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. Відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Згідно з пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992. З огляду на вказане колегія суддів погоджується з доводами позивача та висновком суду першої інстанції, що пільговий стаж позивача за Списком № 2 5 років 2 місяці 24 дні та стаж за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону № 1788 2 роки 28 днів підлягають взаємному зарахуванню за приписами ст. 56 Закону № 1788. Отже, загальний стаж позивача на час звернення за призначенням пенсії складав 7 років 3 місяці 22 дні, у зв`язку з чим він з урахуванням приписів абзацу 4 пункту 2 частини другої статті 114 Закон № 1058-ІV мав право на зменшення пенсійного віку на 2 роки. Тобто право на призначення пенсії у позивача виникло у 58 років. Разом з тим, на момент звернення [PERSON] до відповідача 12 січня 2021 року його вік складав 57 років. Права на призначення пенсії на момент звернення у позивача не існувало. Право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку у позивача виникло лише 27.01.2021 коли останньому виповнилось 58 років. \~Проте відповідно до статті 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Після виникнення права на призначення пенсії позивач до відповідача не звертався, \~у заяві про призначення пенсії позивач з цього приводу нічого не зазначив, як і не зазначив в позовній заяві дату з якої потрібно призначати пенсію. При цьому, колегія суддів частково погоджується з доводами позивача і вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що призначення (перерахунок) пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. Так, згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Отже,\~ у спірних правовідносинах\~ відсутня дискреція щодо повноважень відповідача, оскільки за наявності встановлення факту досягнення особою трьох визначених чинним законодавством умов (вік, загальний і спеціальний стаж) пенсійний орган зобов`язаний прийняти рішення про призначення такій особі пенсії за віком на пільгових умовах. Обчислення стажу, зокрема і спеціального, дійсно є повноваженнями пенсійного органу, проте якщо такий стаж ним обчислений, то суд має право самостійно зробити висновок про наявність або відсутність в особи права на пенсію без зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву особи. У справі, яка переглядається, як загальний, так і спеціальний стаж пенсійним органом обраховані, що дає суду можливість самостійно здійснити висновок щодо наявності у позивача права на призначення пенсії. Таким чином суд першої інстанції помилково частково задовольнив позов позивача, оскільки звернення позивача із заявою про призначення пенсії мало місце до виникнення у нього права на таке призначення, тому підстави для повторного розгляду заяви позивача від 12 січня 2021 року відсутні. Колегія суддів також зазначає, що метою подання позову позивачем є призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, проте оскільки таке право на момент подання заяви відповідачу у нього не виникло, то підстави для скасування рішення відповідача, в якому пільговий стаж помилково зазначений 5 років 2 місяці 24 дні, а не 7 років 3 місяці 22 дні, до поновлення прав позивача не призведе. ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального і порушені норми процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені позову. Оскільки справа відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом. На підставі викладеного,

Результат розгляду: partial