Рішення адміністративного суду від 2022-03-15 00:00:00+02

Державне підприємство "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" у липні 2021 року звернулося до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), в якому просило скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2019 №60170876. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду. Не погодившись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено момент коли позивачу стало відомо про виконавче провадження. Вказує, що державним виконавцем не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, оскільки кореспонденція надсилалася не неправильну адресу боржника. \~А висновки, що 06.12.2019 представником позивача був директор Івано-Франківської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" не ґрунтуються на матеріалах справи. Відтак, вважає що про виконавче провадження стало відомо в середині травня 2021 року в процесі з`ясування причин блокування коштів підприємства. Відповідач та третя особа правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався. Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що на виконанні у головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) Батога В.В. перебуває виконавче провадження №60170876 з примусового виконання постанови від 30.05.2019 №24/1009/m.5/2019, виданої Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, про стягнення з позивача штрафу у розмірі 172890,00 грн. Державним виконавцем Батогом В.В. 01.10.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 161-162). Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом засобами поштового зв`язку 21.07.2021 (згідно штампу вхідної кореспонденції). Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу було відомо про наявність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2019 №60170876 ще 09.12.2019, який є днем звернення Івано-Франківської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" про призупинення виконавчого провадження у зв`язку з оскарженням виконавчого документа. Посилається на визначення філії у статті 95 Цивільного кодексу України, та зазначає, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань \~державним реєстратором внесено дані про відокремлені підрозділи Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція", в тому числі про Івано-Франківську філію Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція". Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне. Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах. Проте, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав. Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що у розглядуваному позові предметом спору є оскарження рішення державного виконавця. Так, статтею 287 КАС України встановлюються особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України встановлено спеціальний строк звернення до суду в даній категорії справ, яка зазначає, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Згідно частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними). Відповідно до статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Отже, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду. Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом засобами поштового зв`язку 21.07.2021 (згідно штампу вхідної кореспонденції). При цьому, такі вимоги заявлені поза межами десятиденного строку визначеного статтею 287 КАС України, оскільки такий слід рахувати з 09.12.2019, тобто з моменту звернення Івано-Франківської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" про призупинення виконавчого провадження у зв`язку з оскарженням виконавчого документа. Стосовно покликання апелянта на те, що кореспонденція надсилалася на неправильну адресу боржника та на право державного виконавця перевіряти місцезнаходження боржника, то апеляційний суд зазначає наступне. Дійсно, Законом України Про виконавче провадження №1404-VIII державному виконавцю надано право перевіряти місцезнаходження боржника, зокрема пунктом 3 частини третьої статті 18 передбачено право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Апелянт вказує що адреса,- вул. Галицька, 29, м. Івано-Франківськ, є неправильною. Однак, саме ця адреса є місцезнаходженням боржника згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в який \~державним реєстратором внесено дані про відокремлені підрозділи Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція , в тому числі: Івано-Франківська філія Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція", код ЄДРПОУ ВП:04653182, місцезнаходження: Україна, 76000, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, будинок 29. А також, вона є ідентичною тій, \~яка зазначена на офіційних бланках документів Івано-Франківської філії Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція", зокрема на заяві про призупинення дії виконавчого провадження від 06.12.2019 №31/19 (а.с. 197). Стосовно доводів апелянта, що директор Івано-Франківської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" не є повноважним представником, і відповідно його звернення 09.12.2019 про призупинення виконавчого провадження не можна вважати доказом того, що позивачу стало відомо про виконавче провадження, то апеляційний суд зазначає наступне. Статтею 95 Цивільного кодексу України визначено поняття філії та представництва. Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором внесено дані про відокремлені підрозділи Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція , в тому числі Івано-Франківська філія Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція". Також, директор Івано-Франківської філії Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" зазначається, \~як уповноважена особа у постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.05.2019 №24/1009/m.5/2019 яка стала причиною для відкриття виконавчого провадження. Відтак, апеляційний суд вважає що цей факт спростовує покликання що апелянт не уповноважував будь-яку особу \~представляти Державне підприємство Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут НДІпроектреконструкція. Більше того, з моменту такого звернення 09.12.2019 скаржник не звертався з відповідними позовними вимогами понад рік. Твердження позивача, що йому стало відомо про виконавче провадження в середині травня 2021 року спростовується фактом подання заяви від 26.04.2021 №86/К про повернення виконавчого документа стягувачу та зняття арешту з рахунків підприємства (а.с. 131-132). В даній заяві зазначається, що апелянтом було отримано повідомлення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та апелянтом було розглянуто направлені документи, які стали підставою відкриття виконавчого провадження. Тому, апеляційний суд констатує, що посилання апелянта нібито він не знав про відкрите виконавче провадження, що він не отримував жодних поштових відправлень від державного виконавця, не відповідає дійсності. Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що твердження апелянта про те, що він дізнався про виконавче провадження в середині травня 2021 року в процесі з`ясування причини блокування коштів підприємства не є правдивими. Принагідно зазначаємо, що поняття коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів слід розуміти не лише як безпосередню обізнаність особи про факти порушення її прав, а й об`єктивну можливості цієї особи знати про такі факти. Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це підтверджений належними та допустимими доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Вищенаведене узгоджується з правовими висновками Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду висловленими в ухвалі від 31 серпня 2020 року в справі \~№ 9901/157/20. За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду позовних вимог Державного підприємства "Державний науково-дослідний та проектно-вишукуваний інститут "НДІпроектреконструкція" до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( місто Івано-Франківськ )про скасування постанови про відкриття провадження, оскільки такі подані з пропуском строку, встановленого статтею 287 КАС України. Крім того, колегія суддів зазначає, що інші наведені в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні норм матеріального та процесуального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду не вбачається.

Результат розгляду: denied