Рішення адміністративного суду від 2022-03-16 00:00:00+02

[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 12.03.2020 року, просив суд: - визнати дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що надання висновку в перерахунку пенсії недоцільним [PERSON] , згідно листа за №10/03-22-19 від 18.01.2020 року відповідно до ч. 2 ст.57, ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» враховуючи норми ч. 2ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з обмеженням пенсійних виплат у 168 грн. - неправомірними; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплачувати пенсію за наданим зразком, [PERSON] за довідкою виданою 17.12.2019 року №Б-883 виконавчим комітетом Павлоградської міської ради архівним відділом із розрахунку заробітної плати травня місяця 1986 року відповідно до ч. 2 ст.57, ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» враховуючи норми ч. 2ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без обмежень суми пенсійних виплат у 168 грн. починаючи з 01.01.2020 року. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні [PERSON] перерахунку та виплати пенсії з урахуванням ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 08.01.2020 року про перерахунок пенсії на підставі ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням правової позиції, викладеної в цьому рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, до суду з апеляційною скаргою звернувся [PERSON] . В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, що суд не надав належної оцінки доводам позовної заяви та безпідставно відмовив у задоволенні позову. В решті доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Заявник наполягає на протиправному обмеженні першої складової пенсії позивача у розмірі 168 грн. за судовим рішенням. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12. Так, спірним в межах апеляційного перегляду є недоцільне, на думку пенсійного органу, обчислення пенсії у відповідності ч. 2 ст.56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» враховуючи нормою ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обов`язкове обмеження пенсійних виплат у 168 грн. Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд зазначив, що при обчисленні розміру пенсії по першій складовій відповідачем правомірно враховано трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, обчислений на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» з визначенням максимального розміру пенсії, який не може бути більшим ніж 168 грн. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15 квітня 2003 року № 544 мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, до 50 гривень включно. Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року № 1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» встановлено збільшити на 12 відсотків розмір трудових пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку з втратою годувальника з цих же причин), особам, які не одержали право на підвищення розміру пенсій після їх перерахунку відповідно до статті 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З огляду на вказані норми права, відповідачем обраховано максимальний розмір пенсії [PERSON] , який становить 168 грн. Разом з тим суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною другою статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно з приписами статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення. Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі. Вказаний закон не містить жодних положень щодо обмеження частини пенсії, обрахованої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною 168,00 грн., передбаченою постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15 квітня 2003 року № 544. Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 09 квітня 2020 року в адміністративній справі № 560/869/17. Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, що тягне за собою його скасування в цій частині з ухваленням нового судового рішення.

Результат розгляду: granted