Рішення адміністративного суду від 2023-07-11 00:00:00+03

Історія справи. 1. Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до [PERSON] (далі - Відповідач), в якому просив стягнути із [PERSON] на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 122 958,12 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилався на те, що контракт про проходження військової служби з Відповідачем був достроково розірваний та Вдповідач був виключений зі списків особового складу університету, а тому, на переконання Позивача, у [PERSON] виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, яке в добровільному порядку не виконано. 2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково: стягнуто із [PERSON] на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 11320,16 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання. У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Ухвалюючи зазначене рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що навчання курсанта є військовою службою і не виключає виконання під час навчання завдань військової служби, грошове забезпечення військовослужбовця не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, виплаченими за період військової служби. Таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з колишнього курсанта витрат на виплату грошового забезпечення, оскільки суми грошового забезпечення військовослужбовця не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця у вищому навчальному закладі. Разом з тим, ухвалюючи рішення в частині щодо задоволення позовних вимог, суд зазначив, що Відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту, кошти з продовольчого забезпечення 6600,00 грн, з речового забезпечення 1585,10 грн, з медичного забезпечення 254,03 грн, з оплати комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв 2881,03 грн (всього на суму 11320,16 грн) не відшкодував, а тому позовні вимоги Харківського національного університету Повітряних Сил ім. І. Кожедуба в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням у частині відмови в задоволенні позовних вимог, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що курсанти вищих військових навчальних закладів перебувають на повному державному забезпеченні (утриманні), на відміну від студентів, та посилається при цьому на ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та на Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (зокрема п.п. 3, 4, 6 цього Порядку). Також Апелянт звертає увагу на те, що відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання у вищому військовому навчальному закладі передбачено умовами контракту, який Відповідачем власноруч підписано. Разом з тим Апелянт звертає увагу на те, що грошове забезпечення, яке отримував Відповідач, не є заробітною платою та/або стипендією. З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому. 4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 та від 09.06.2023 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження. 5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив. 6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у цій справі здійснюється у межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині щодо відмови в задоволенні позову. 7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.08.2022 між [PERSON] та Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Згідно з п. 1 вказаного контракту Відповідач зобов`язувався проходити військову службу (навчання) у Військовому коледжі сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, а також, зокрема: мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді осіб сержантського і старшинського складу; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». У листопаді 2022 року Відповідач звернувся до Позивача з рапортом про його відрахування у зв`язку з відсутністю бажання продовжувати навчання. У вказаному рапорті Відповідач зобов`язався відшкодувати кошти, витрачені Державою на його навчання, у повному обсязі. Наказом начальника Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил від 13.12.2022 № 273 (по стройовій частині), солдата [PERSON] , курсанта 216ВК навчальної групи 1-го курсу (набору 2022 року) Військового коледжу сержантського складу Харківського національного університету Повітряних Сил, відповідно до підпункту 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 №490, відраховано від подальшого навчання, через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» припинено чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 14.12.2022, наказано стягнути суму в розмірі 122958,12 грн за період навчання в коледжі відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964. Згідно із загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] , було витрачено: по грошовому забезпеченню 111637,96 грн, по продовольчому забезпеченню 6600,00 грн, по речовому забезпеченню 1585,10 грн, по медичному забезпеченню 284,03 грн, по оплаті комунальних послуг і вартості споживання енергоносіїв 2881,03 грн, всього на суму 122958,12 грн. 13.12.2022 Відповідач був ознайомлений із вказаним розрахунком та зобов`язався відшкодувати зазначені в ньому витрати. 9. 23.01.2023 у зв`язку з тим, що Відповідач не відшкодував означені витрати в добровільному порядку, Позивач звернувся до суду з цим позовом про їх стягнення. 10. Нормативно-правове обґрунтування. Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-XII (далі - Закон № 1934-XII), «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII), Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964), спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Службою безпеки України «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534 (далі - Наказ № 419/831/240/605/537/219/534). Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 3 Закону № 1934-XII організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій. Статтею 15 Закону № 1934-XII визначено, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Згідно з пунктом 3 частини першої, частиною третьою статті 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Частинами першою, третьою, п`ятою та восьмою статті 25 Закону № 2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу. Відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно пункту 1 Порядку № 964, цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти. Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ № 419/831/240/605/537/219/534. Означеним Наказом затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах. Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Згідно із пунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту. Відповідно до пункту 2.1.2 Порядку розрахунку витрат, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування. За змістом пункту 2.1.4 Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях. Приписами пункту 2.1.5 Порядку розрахунку витрат встановлено, що витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо). Відповідно до пункту 2.1.6 Порядку розрахунку витрат, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Висновки суду апеляційної інстанції. 11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством передбачено обов`язок курсантів вищих військових навчальних закладів відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання. При цьому до таких витрат входять, зокрема витрати на грошове, продовольче, речове, медичне забезпечення під час навчання. 12. Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що контракт із Відповідачем як курсантом ХНУ Повітряних Сил ім. І. Кожедуба був розірваний через небажання [PERSON] продовжувати навчання на підставі його рапорту. 13. Разом з тим, укладаючи означений контракт, Відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання /т.1 а.с.6-7/. 14. Крім того, Відповідач, звертаючись з рапортом про припинення навчання, а також ознайомлюючись із загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, та підписуючи такий розрахунок він також підтвердив взяте на себе зобов`язання добровільно відшкодувати відповідні витрати /т.1 а.с.9, 12/. 15. При цьому колегія суддів відзначає, що вказаний розрахунок містить, зокрема витрати на грошове забезпечення Відповідача, які включаються до фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням, і підписаний ним без зауважень та із зобов`язанням відшкодувати ці та інші вказані у цьому розрахунку витрати. 16. Водночас судова колегія зазначає, що питання правомірності визначення суми заборгованості не охоплюється предметом цього позову, оскільки розрахунки фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню Відповідачем, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень здійснювати їх правовий аналіз. 17. З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову ХНУ Повітряних Сил ім. І. Кожедуба в цій справі, зокрема в частині стягнення з [PERSON] витрат на грошове забезпечення в розмірі 111637,96 грн. 18. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід. Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 19. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині позовних вимог щодо стягнення з Відповідача. 20. Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 25. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову - скасуванню, а відповідні позовні вимоги - задоволенню. 26. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Результат розгляду: partial