Рішення адміністративного суду від 2022-10-13 00:00:00+03

[PERSON] звернувся до суду з вимогами визнати визнати бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по невиплаті компенсації (грошового забезпечення) [PERSON] за період служби в нічний час з 16 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року протиправною; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь [PERSON] компенсацію (грошове забезпечення) за службу (роботу) в нічний час 16 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року в розмірі денного грошового [PERSON] за відпрацьовані періоди та доплати у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час; визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції по невиплаті [PERSON] додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням з 01 березня 2020 року по теперішній час в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення [PERSON] ; зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити інспектору взводу 1 роти ТОР Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції [PERSON] додаткову доплату до його грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням з 01 березня 2020 року по теперішній час в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення [PERSON] з урахуванням виплачених сум за цей період. Вимоги позову обґрунтовуються тим, що позивач проходить службу на посаді інспектора взводу 1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції. За час проходження служби за період з 16 квітня 2016 року по 30 червня 2018 року йому не було виплачено грошове забезпечення за проходження служби у нічний час. Стверджує, що специфікою його служби є саме нічні чергування до яких він залучається з самого початку перебування на службі в поліції в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, що підтверджується Довідкою обліку несення служби в нічний час [PERSON] за період з 16.04.2016 - по 18.02.2020. Також вказує, що за час проходження служби за період з 01 березня 2020 року і по день подання адміністративного позову до суду, забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням з 01 березня 2020 року по теперішній час. Але, йому не була встановлена додаткова доплата до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Посилається на те, що листом від 07 лютого 2022 року за вих. № 3137/41/5-2022 Департамент патрульної поліції Національної поліції України повідомив, що зазначені кошти позивачу були виплачені лише в липні, серпні та грудні 2020 року та лише в липні 2021 року. Вважає бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України по невиплаті грошового забезпечення за проходження служби у нічний час за з 16 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року та по невиплаті позивачу також додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян) в розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення, протиправною. \~ Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року позовну заяву \~\~задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо нарахування та виплати [PERSON] доплати за службу в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року. Зобов`язано Департамент Патрульної поліції нарахувати та виплатити [PERSON] доплату за службу в нічний час за період з 16 квітня 2016 року по 31 травня 2018 року. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. З апеляційною скаргою звернувся позивач в якій зазначив, що суд першої інстанції не в повному обсязі необ`єктивно та невсебічно дослідив матеріали справи, суд не врахував того що з 01.03.2020 року і по теперішній час, йому не було встановлено додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян), яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 року. З урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін виходячи з наступного Під час апеляційного перегляду справи встановлено, [PERSON] , проходить службу на посаді інспектора взводу 1 роти тактико - оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції. Листами від 31.01.2022 та від 07.02.2022 Департамент патрульної поліції повідомив позивачу, що він у період з 07.11.2015 по 31.12.2017 до служби в нічний час не залучався, тому підстави для доплати за службу в нічний час відсутні. Зазначив також, що за період з 01.01.2018 по 31.12.2021 позивачу нараховано та виплачено доплату за службу у нічний час у сумі 6254,32 грн. Також відповідач вказав, що [PERSON] здійснено доплату до грошового забезпечення \~у 2020 році на загальну суму 53130,71 грн., у 2021 році на загальну суму 10412,71 грн., заборгованість з виплати вказаної допомоги відсутня. З посиланням на те, що за час проходження служби позивачу не було виплачено грошове забезпечення за проходження служби в нічний час та доплату до його грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в умовах забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення правопорядку і безпеки громадян), що [PERSON] звернувся до суду. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що доплата до грошового забезпечення, передбачена Постановою №375, належна не усім поліцейським, які мають спілкування та контакти з населенням, а лише тим, які у період карантину забезпечували життєдіяльність населення - правопорядку і безпеки громадян, шляхом виконання завдань із поточного контролю за перебуванням осіб в місцях самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, забезпечення контролю за виконанням протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень та інших функцій забезпечення безпеки та порядку з метою дотримання правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», за наявності поданих списків та інших доказів, які би свідчили про задіяння конкретних поліцейських у відповідні дні та час у виконанні таких заходів, що повинні були бути подані за наявності підстав у визначеному порядку керівником. На додаткову доплату за Постановою № 375 мають право, зокрема, лише поліцейські, які внаслідок забезпечення життєдіяльності населення мають з ним безпосередній контакт. Позивач отримував доплату до грошового забезпечення, передбачену постановою №375, у 2020 році у сумі 53130,71 грн. (у липні, серпні, грудні) та у 2021 році ( у липні) 10412,71 грн., що ним не заперечувалось. Отже, позивачем не обґрунтовано та не доведено, що в інші періоди, зокрема, коли не було здійснено доплату до грошового забезпечення він забезпечував життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мав безпосередній контакт з населенням. При цьому, надані до матеріалів справи копії графіків несення служби особового складу батальйону № 2 УПП, не підтверджують вказаниих обставин, а лише свідчать про факт несення служби батальйоном № 2 УПП. Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи з наступного Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни» (далі - постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №375) установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. За приписами п.п. 2-5 вказаної постанови встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору, які безпосередньо надають соціальні послуги за місцем проживання/перебування їх отримувачів (вдома), здійснюється у граничному розмірі до 100 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення). Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади. Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 року №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок № 485). У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти). Згідно з пунктом 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС). Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт. Суд першої інстанції належним чином дослідив подані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про те, що такими не доведено залучення позивача у період з 01.03.2020 по теперішній час до забезпечення правопорядку і безпеки громадян, що зумовлює \~безпосередній контакт з населенням в умовах дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, \~\~\~у зв`язку з чим суд дійшов правильного висновку, що позивач не має права на встановлення у зазначений період додаткової доплати до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах. Оскільки матеріали справи не містять доказів відповідності позивача критеріям \~приналежності до поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачені \~Конституцією \~та законами України. Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційних скарг є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат розгляду: denied