Вид судочинства: commercial
Суддя: Светлічний Ю.В.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02

Обставини справи:
Харківська міська рада (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок", в якій позивач просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у розмірі 184880,35 грн., за використання земельною ділянкою загальною площею 0,0289 га по вул. Ярославській, 4/2 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1", право власності на яку зареєстровано за відповідачем. Крім того, позивач просить судові витрати по веденню справи покласти на відповідача. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.11.2017 об 10:00 год. У судовому засіданні оголошувались перерви до: 04.12.2017р. о 12:30, 18.12.2017р. о 12:45. 15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції. Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2018р. визначено, що у справі №922/3782/17 станом на 18.12.2017 розгляд по суті розпочато, та визначено, що дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті, при цьому початок розгляду справи по суті починається з моменту винесення даної ухвали, відповідно облік процесуальних строків починається з дня винесення цієї ухвали. Розгляд справи по суті відкладено на 15.01.2017р. о 09:45. Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Присутній представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, про що надавав протягом розгляду справи заперечення по справі від 23.11.2017р. за вх. № 38777 та заяви по справі від: 04.12.2017р. за вх.№40203; 15.12.2017р. 42041; 12.01.2018р. за вх.№792. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що вжив заходи щодо правомірного та платного користування землею, та 16.09.2014р. між сторонами було укладено угоду про розірвання договору оренди землі, що є предметом розгляду, але з 2014 року триває процедура оформлення відповідачем документації із землеустрою, погодження, оформлення документів, та відповідач вважає, що у його діях відсутні ознаки вини, унаслідок чого відсутні підстави для притягнення його до відповідальності. Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.10.2017р. №1011174124 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 238,0 м.кв. по вул. Ярославській, 4/2 у м. Харкові з 12.11.2014р. зареєстровано за ТОВ "Світанок" на підставі рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2009р. у справі №55/284-09. Позивач у позові зазначає, що відповідач з 12.11.2014р. використовує вищевказану земельну ділянку без виникнення права власності/ користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України. Відповідно до листа Управління Держгеокадастру у м. Харкові Харківської області від 25.01.2017р. №19-20.08-3-325/20-17№854/0/225-17 речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Ярославській не зареєстровані. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 23.10.2017 здійснено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ТОВ "Світанок" (відповідач) використовує земельну ділянку загальною площею 0,0289 га по вул. Ярославській, 4/2 у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-1" право власності на яку зареєстровано за останнім. За результатами вказаного обстеження складено акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки. Розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної власності) у виді орендної плати за землю за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року та становить 184880,35 грн. Відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачеві зазначеної суми, що стало підставою для звернення позивача із позовом у цій справі. Відповідач заперечуючи проти позову зазначає про наступне. Відповідно до рішення Харківської міської ради про надання в оренду земельної ділянки та укладеного договору оренди земельної ділянки №672 від 08.08.1996 року строком дії до 2021 року починаючи з 1996 року ТОВ "Світанок" користувалось земельною ділянкою загальною площею 0,222га, за адресою м. Харків, вул. Ярославська, 4/2 для обслуговування належного на праві приватної власності нежитлового приміщення. Відповідно до рішення Харківської міської ради № 1560/14 від 23.04.2014 року про припинення дії договору №672 від 08.08.1996 року між Харківською міською радою та ТОВ "Світанок" було укладено угоду від 16.09.2014 року про розірвання договору оренди землі № 672 від 08.08.1996 року. Державну реєстрацію угоди від 16.09.2014 року було проведено Харківською міською радою у вересні жовтні - листопаді 2017 року. Без проведення даної реєстрації взагалі було неможливе внесення інформації до Державного земельного кадастру. Згідно з прийняттям вищевказаного рішення відповідач звертався до виконавця робіт з землеустрою: "Універсал Експерт" на виготовлення проекту землеустрою та обмінного файлу про що було укладено договір №191/08 від 13.08.2008р., проте виконавець припинив свою діяльність не доробивши документацію до кінця. Відповідач зазначає, що звернувся до ФОП [PERSON] на приведення проекту з землеустрою та обмінного файлу відповідно до вимог законодавства, про що укладено договір №19 від 30.03.2015р.. Проте після неодноразового звернення до вказаної особи, останній повідомив про анулювання сертифікату на проведення робіт із землеустрою та припинення своєї діяльності та проте, що проведення подальших дій по внесення інформації до Державного земельного кадастру на підставі отриманих протоколів перевірки обмінних файлів із землеустрою не можливо, у зв'язку із неврегульованим питанням реєстрації угоди про розірвання вищевказаного договору оренди. В результаті проведених робіт з землеустрою оплачених відповідачем за земельною ділянкою площею 0,222 га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 4/2, було визначено кадастровий номер: 6310137200:01:014:0007. Також, відповідач зазначав, що обом виконавцям робіт з виконання робіт з землеустрою були сплачені грошові кошти, та у 2017 році було укладено договір із виконавцем робіт із землеустрою ДП "Центр державного земельного кадастру" на виготовлення проекту землеустрою та обмінного файлу та даний час триває процедура проведення робіт із землеустрою. Відповідач зазначив, що неодноразово звертався до Харківської міської ради з питання виконання рішення щодо припинення дії договору, але у відповідь надійшла дана позовна заява про стягнення з відповідача безпідставно збережених грошових коштів. Також відповідач зазначав, що акт обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 4/2 від 23.10.2017 є таким що виконаний без дотримання вимог законодавства та особами не уповноваженими на такі дії. Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд зазначає, що правовий механізм переходу прав на землю, повязаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України. З позовної заяви вбачається, що правовою підставою заявлених вимог позивач визначає ст.ст. 1212 1214 ЦК України та зауважує, що сума 12761,25 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю. Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі. Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на обєкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідачем право користування земельною ділянкою не оформлене. Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення. Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Суд не погоджується із позицією відповідача, що викладена у письмових поясненнях відповідача та була висловлена представниками у судовому засіданні з огляду на наступне. Пунктом 7.1 рішення Харківської міської ради від 23.04.2014 №1560/14 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" припинено ТОВ "Світанок" право користування земельною ділянкою площею 0,0222 га по вул. Ярославській, 4/2 за його добровільною відмовою. За взаємною згодою сторін: Харківської міської ради та ТОВ "Світанок", 16.09.2014 уклали угоду про розірвання договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 30.09.1996 № 672. Відповідно до п.4 зазначеної угоди передача земельної ділянки по вул. Ярославській, 4/2 у м. Харкові здійснюється без укладення акту приймання-передачі за взаємною згодою сторін та вимог чинного законодавства. Угода підтверджує прийняття земельної ділянки до земель запасу міста. Тобто, після підписання даної угоди, спірна земельна ділянка перейшла до земель запасу міста Харкова, а право тимчасового користування нею за ТОВ "Світанок" припинилося. Згідно зі ст. 31 Закону України "Про оренду землі", яка встановлює підстави для припинення договору оренди землі, частиною З визначається, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Загальними положеннями договірного права, а саме ч. 1 ст. 651 ЦК України, визначено аналогічне положення, за яким зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом «а» ст. 141 ЗК України встановлено, що право користування земельною ділянкою припиняється у випадку добровільної відмови від такого права. Підпунктом «а» пункту 3.2. договору № 672 на право тимчасового користування землею на умовах оренди встановлено, що землекористувач має право припинити дію цього договору в разі добровільної відмови, що кореспондує обов'язку міськвиконкому розглянути питання про розірвання даного договору у місячний строк з дня одержання відповідного клопотання землекористувача, (підпункт «б» пункту 3.1. Договору) У свою чергу наслідками припинення договору оренди землі за ст. 36 вищенаведеного Закону, є зобов'язання орендаря повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Проте, незважаючи на факт припинення дії договору оренди землі відповідач, порушуючи норми земельного законодавства, продовжував використовувати земельну ділянку по вул. Ярославській, 4/2 без належного оформлення свого права на неї, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.10.2017 № 101174124, відповідно до якої нежитлова будівля, розташована на спірній земельній ділянці, перебуває у приватній власності ТОВ «Світанок». Посилання ж відповідача на лист Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 12.07.2017 як на доказ неправомірності дій посадових осіб Харківської міської ради є недоречним, так як реєстрація припинення речового права є процедурним елементом припинення речового права, яке відповідно до вищенаведених законодавчих положень, припиняється в силу окремого юридичного факту - добровільної відмови землекористувача. Враховуючи ж положення ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти, зокрема, міського голови та міської ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Враховуючи той факт, що сторонами була дотримана законодавча процедура припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання, беручи до уваги вищенаведені законодавчі приписи суд вважає, що доводи відповідача спростовують матеріалами справи та є невірними. Суд вважає недоцільним посилання відповідача про його неодноразове звернення до уповноважених осіб для проведення робіт із землеустрою, що в усіх випадках мало своїм результатом неможливість розробити проект землеустрою і, як встановлює відповідач, тривала процедура виготовлення проекту із землеустрою підтверджує відсутність вини з його боку та те, що позивачем не звернуто уваги до цих обставин. Суд зазначає, що орган місцевого самоврядування не має відношення до проведення робіт із землеустрою, так як згідно зі ст. 8 Закону України «Про землеустрій» регулювання у сфері землеустрою здійснюють, зокрема, органи місцевого самоврядування. Форми здійснення такого регулювання встановлені у ст. 17 цього ж Закону, відповідно до якої до повноважень, зокрема, міських рад у сфері землеустрою на міст належать: а) організація і здійснення землеустрою; б) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; в) координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності; г) інформування населення про заходи, передбачені землеустроєм; ґ) вирішення інших питань у сфері землеустрою відповідно до закону. Відносини, які виникли у відповідача із розробниками документації із землеустрою, є такими, що підпадають під дію положень ст. 26 Закону, є автономними та самостійними та дані відносини регулюються на договірному рівні, як це встановлено у ч. З ст. 26 Закону та не є підтвердженням відсутності вини у діях відповідача. З матеріалів справи вбачається, що відсутність у відповідача правових підстав для користування земельною ділянкою підтверджується: актом обстеження, визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 4/2 від 23.10.2017р. Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 23.10.2017 №101174124, листами Управління Держземагентства у м. Харкові Харківської області від 25.01.2017 №19-20.08-3-325/20-17 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 10.02.2017 №854/0/225-17. Акт обстеження від 23.10.2017р. складений Департаментом територіального контролю Харківської міської ради містить додатки із планом меж фактичного користування земельною ділянкою, ситуаційною схемою розміщення земельної ділянки, а також фото земельної ділянки та розташованої на ній ділянці. Межі земельної ділянки визначено відповідно до меж нежитлової будівлі. Координати точок знімальної основи визначались супутниковим методом з прив'язкою до мережі перманентних супутникових геодезичних базових станцій ПрАТ "Систем Солюшнс" та ЕUREF Реrmanent GNSS Network в Харківській області із застосуванням GРS приймачів Нірег №№272-0666, 272-0690, які використовуються згідно до договору про оренду технічних засобів. Приймачі зареєстровані у Держгеокадастрі України, мають реєстраційні посвідчення №№886, 887 від 09.03.2017 і мають свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки за №№ 03/2163, 03/2164 від 21.04.2017. Вершини меж земельних ділянок визначалися тахеометричним методом. Кути та лінії вимірювались тахеометром Тrіblе МЗ №140144. Тахеометр Тrіblе МЗ має свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №03/2165 від 24.04.2017. Акт обстеження складено за участі інженера-геодезиста [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON]. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, обовязок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам обєктивний результат: наявність безпідставного збагачення. Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Обєктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України). Так, з матеріалів справи вбачається, що право власності на нежитлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 238,0 м.кв. по вул. Ярославській, 4/2 у м. Харкові виникло у відповідача з 12.11.2014р. Приймаючи до уваги, що з моменту виникнення у відповідача права власності до теперішнього часу відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна. Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період. Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 01.01.2015 по 30.09.2017. Позивачем до позовної заяви долучений розрахунок розміру доходу одержаного відповідачем від безпідставно набутого майна як розмір орендної плати за землю, яка є регульованою та звичайною ціною плати за землю державної та комунальної власності. Вказаний розрахунок зроблений позивачем за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 01.01.2015 по 30.09.2017 у сумі 184880,35 грн. Розмір доходу відповідача за вищевказаний період було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Таким чином, розмір доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, склав 184880,35 грн. Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013". Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ярославська, 4/2 з моменту виникнення у нього права власності на нерухоме майно, що знаходиться на вказаній земельній ділянці належним чином не оформлене, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати 184880,35 грн. обґрунтованим, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Аналогічної позиції притримується і Верховний Суд України по аналогічним справам, про що зазначалось у постановах: від 30.11.2016р у справі №922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15 та від 12.04.2017 у справі № 922/207/15. Судовий збір у розмірі 2773,21 грн. із врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача з вини якого спір доведено до суду. Враховуючи викладене та

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світанок" (60152, м. Харків, вул. Ярославська, буд. 4/2, ідентифікаційний код 22640510) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний номер 04059243, р/р 31419611700002, Банк: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код ЄДРПОУ 37999649, код платежу 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 184 880,35 грн. та судовий збір у розмір 2773,21 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Згідно зі ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. Повне рішення складено 22.01.2018 р. Суддя [PERSON]

Результат: granted