Вид судочинства: commercial
Суддя: Хилько Ю.І.
Дата ухвалення: 2008-01-14 00:00:00+02

Обставини справи:
Між сторонами спору 20.02.2007 року укладено договір постачання товару сільськогосподарського призначення в товарний кредит № ТК 20/02-01 (в подальшому договір) предметом якого визначено проведення господарських операцій по передачі, прийманню та оплаті вартості товару сільськогосподарського призначення на умовах товарного кредиту із ставкою 0,1% від суми поставленого товару на весь час кредитування на загальну суму 109 941 грн. 26 коп. з ПДВ. Згідно до розділу 2 договору (п.п. 2.1, 2.2, 2.3) ціна товару визначається згідно до п. 1.2 договору та підлягає коригуванню продавцем, якщо з моменту укладення даного договору до моменту остаточного розрахунку курс НБУ гривні до долара чи євро збільшується більш як на 1%. На підставі п. 4.1 договору оплата за поставлений товар проводиться до 01.08.2007 року в розмірі 109941 грн. Згідно до п. 3.5 договору за згодою покупця можливий відпуск товару з перевищенням кількості та асортименту узгодженого сторонами. В такому випадку покупець зобов'язаний прийняти та оплатити фактично відвантажену кількість товару. Вказаний договір укладено повноважними представниками сторін в результаті вільного волевиявлення, їх підписи скріплено печатками підприємств. Крім того, в період дії договору сторонами укладено доповнення до договору від 12.04.2007 року № 1 ТК та № 2тк, від 23.04.2007 року № 3тк та від 06.07.2007 року № 4тк, якими сторони фактично визначили предметом договору конкретний асортимент товарів відповідно на суми 211 338 грн. 92 коп., 560 597 грн. 97 коп., 18 200 грн. 02 коп. та 51 255 грн. 40 коп. та встановили строки проведення оплати за отримані товари в терміни з 01.09.2007 року по 01.11.2007 року. Виконуючи умови договору, позивач на підставі довіреностей відповідача, через повноважного представника Степанова О.В. поставив відповідачу товар за видатковими накладними № 04-258 від 13.04.07 р., № 04-259 від 13.04.07 р., № 04-260 від 13.04.07 р., № 04-362 від 18.04.07 р., № 04-363 від 18.04.07 р., № 04-477 від 23.04.07 р., № 04-478 від 23.04.07 р., № 04-479 від 23.04.07 р., № 04-512 від 24.04.07 р., № 04-513 від 24.04.07 р., № 04-514 від 24.04.07 р., № 05-96 від 07.05.07 р., № 05-97 від 07.05.07 р., № 05-224 від 14.05.07 р., № 05-225 від 14.05.07 р., № 05-226 від 14.05.07 р., № 05-336 від 18.05.07 р., № 05-337 від 18.05.07р., № 06-18 від 01.06.07р., № 06-233 від 22.06.07р., № 06-252 від 26.06.07 р., № 07-37 від 06.07.07 р., № 07-109 від 30.07.07 р. Відповідач у підтвердження прийняття товару надав позивачу довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей: серії ЯЛМ № 040070 від 13.04.2007 р., ЯЛМ № 040075 від 07.05.2007 р., ЯЛМ№ 040071 від 18.04.07р., ЯЛМ № 040076 від 23.04.07 р., ЯМЮ № 221290 від 24.04.07 р., ЯЛМ № 040077 від 14.05.2007р., ЯЛМ № 040079 від 01.06.07 р., ЯЛМ № 040081 від 22.06.07 р., ЯМЛ № 040083 від 05.07.07 р., ЯМЛ № 040086 від 30.07.07 р. на ім'я Степанова О.В. Поставка засобів захисту рослин за вказаними видатковими накладними проведена у відповідності до доповнень до договору, які були погоджені сторонами при укладанні договору та підписані без зауважень і доповнень. Крім того, за погодженням з відповідачем на підставі довіреності серії ЯЛМ №040086 від 30.07.2007 року відповідач отримав згідно до накладної №07-109 від 30.07.2007 року препарат Гербіцид Чистопол 10 л в кількості 750 л на загальну суму з ПДВ 23 745 грн., що повністю узгоджується з приписом п. 3.5 договору. Відповідач прийняв поставлену продукцію повністю без зауважень, факт прийняття продукції завірив своїм підписом на видаткових накладних. Прийняття продукції відповідачем не оспорюється. Однак, в свою чергу, відповідач не виконав умови договору та доповнень до вказаного договору, а саме не здійснив оплату отриманого товару в передбачені строки, а фактично провів оплату лише шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача 35 000, 00 грн. платіжним дорученням № 114 від 24.04.2007 року грошових коштів у сумі 35 000, 00грн. та при проведенні взаємозвірки за поставленою продукцією поза межами спірного договору та доповнень до нього сторонами було виявлену переплату в розмірі 6 грн. на користь позивача, яка зараховується в рахунок платежу і загальна сума проведеної оплати за договором складає 35 006, 00 грн. Таким чином, згідно до умов договору відповідач отримав на підставі договору та доповнень до договору товар на суму 97 5078 грн. 57 коп. та враховуючи часткове погашення заборгованості остаточний борг складає 940 072 грн. 57 коп. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши правовідносини, що виникли між учасниками спору, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, оскільки, господарський суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 940 072 грн. 57 коп. Такий висновок господарський суд зробив на підставі наступного. Господарський суд вважає, що викладені умови договору, права та обов'язки сторін, порядок виконання договору, дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено договір купівлі-продажу. За приписом ст. 265 Господарського кодексу України до правовідносин поставки, які не врегульовані цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Таким чином, господарський суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під дію глави 54 Цивільного кодексу України. Так, згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Одержання відповідного товару підтверджується також підписом відповідача на видатковій накладній, що в відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1996 р. є належним доказом підтвердження отримання товару. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач прийняв поставлений товар повністю, але не виконав свої зобов'язання по оплаті поставленого партіями товару. Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639, 655, 691 ЦК України підтверджують що це саме договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в видаткових накладних (а.с. 19, 21, 23). На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання товару про ціну з ПДВ. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Спір фактично виник через небажання відповідача провести оплату поставлених позивачем партій товару на суму 940 072 грн. 57 коп. Укладений між сторонами договір, доповнення до вказаного договору та норми діючого законодавства не містять підстав для звільнення відповідача від обов'язку виконати зобов'язання по оплаті поставленого та отриманого товару. Позивач правомірно просить стягнути основний борг в розмірі 940 072 грн. 57 коп. з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного кодексу України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи). Згідно ч. 2 ст. 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Згідно ч. 6 ст. 4 Цивільного кодексу України цивільні відносини регулюються однаково на всій території України. Статтею 1 Господарського кодексу України визначено, що цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. Вимога позивача про проведення оплати вартості отриманого товару № 721 від 01.11.2007 року на суму 940 071 грн. 75 коп. залишена відповідачем без задоволення. Господарським судом приймається до уваги, що відповідачем не виконано вимоги суду щодо проведення звірки взаємних розрахунків згідно до ухвали суду від 29.11.2007 року та від 24.12.2007 року, оскільки до суду не подано акт звірки. Однак, позивач подав складений ним в односторонньому порядку акт звірки взаєморозрахунків станом на 04.12.2007 року та докази направлення його відповідачу. Крім того, позивач надав до суду акт звірки взаєморозрахунків станом на 28.11.2007 р., який підписано керівником відповідача без зауважень та заперечень і згідно до якого за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 940 071 грн. 75 коп. Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення. Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю, оскільки через неналежне виконання ним своїх зобов'язань позивач змушений був звертатись до суду за захистом свого права та поніс додаткові витрати.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мас-Агро", с. Іванівка Світловодського району Кіровоградської області р/р 2600101300217, КОД 33372308, МФО 323754, заборгованість по оплаті за отриманий товар в сумі 940 071, 75 грн., суму сплаченого державного мита в розмірі 9 400 грн. 71 коп. та витрати на оплату інформаційно-технічних послуг в розмірі 118 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт", смт. Приютівка Олександрійського району Кіровоградської області вул. Свердлова 2/1 р/р 260008056, КОД 23233729, МФО 323538. Наказ видати. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області. Суддя Ю.І. Хилько

Результат: granted