Вид судочинства: commercial
Суддя: Проскуряков К.В.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
02.10.2020 між Приватним акціонерним товариством „ПРОСТО-страхування" (страховик, позивач) та Товариством з обмеженою відповідністю «ДІСІ ЛІНК ПЛЮС» (страхувальник) укладено договір страхування серії PKS.50 № 2000268, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Fiat DUCATO», д.р.н. [NUMBER] . 15.09.2021 о 12:51 год. у м. Кривий Ріг, Покровського району на вулиці Об`їзна дорога Р74 відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортних засобів: «Mercedes-Benz 210», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Fiat DUCATO», д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . 15.09.2021 страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 Закону України «Про страхування», у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. Відповідно до Звіту № 871 від 27.09.2021, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Fiat DUCATO», д.р.н. [NUMBER] становить 136 230,73 грн., а відповідно до Рахунку-фактури № СФ-0000297 від 19.11.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Fiat DUCATO», д.р.н. [NUMBER] становить 144 685,00 грн. 06.10.2021 постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 212/8477/21 водія [PERSON] визнано винною особою у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодекс України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортноЇ пригоди була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія КРЕДО на підставі полісу № ЕР205840651, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 130 000,00 грн., франшиза \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2\~ \~\~500,00 грн. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, про що 07.12.2021 складено страховий акт № 155622, відповідно до якого страхове відшкодування становить 141 435,00 грн. Приватне акціонерне товариство ПРОСТО-страхування здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 141 435,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22111 від 07.12.2021. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова Компанія «Кредо» (надалі - відповідач, ТДВ «СК «Кредо»), що підтверджується полісом №ЕР205840651, то саме до відповідача, ПрАТ ПРОСТО-страхування мало право вимоги в порядку суброгації. Згідно зі ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 15.07.2022 ПрАТ ПРОСТО-страхування на адресу відповідача надіслано заяву № 04-1092 від 14.07.2022 про відшкодування завданої майнової шкоди \~на суму 141 435,00 грн., яку було отримано відповідачем 25.07.2022, про що свідчить трекінг поштового відправлення \~\~\~\~\~\~\~\~\~№ 0505086214029. Однак відповідач оплату не здійснив, відповіді на заяву не надіслав. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Однак, після спливу встановленого законом строку для виплати страхового відшкодування, ТДВ «СК «Кредо» на користь ПрАТ ПРОСТО-страхування страхове відшкодування виплачене не було, так само як і не було повідомлено про прийняття рішення про відмову у здійснені виплати страхового відшкодування. Згідно полісу № ЕР205840651, ліміт відповідальності страхової суми становить \~\~\~\~\~\~\~130 000,00 грн., франшиза 2\~ \~\~500,00 грн. Таким чином, ціна позову становить 127\~ \~500,00 гривень. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне. Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, \~\~\~\~\~\~іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом". Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічна норма міститься у ст. 993 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz 210», д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] була застрахована у Товаристві з \~додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на підставі полісу № ЕР205840651. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням транспортного засобу марки «Fiat DUCATO», д.р.н. [NUMBER] , у відповідача виник обов`язок відшкодувати останньому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. З матеріалів справи вбачається, що 15.07.2022 позивачем на адресу відповідача надіслано заяву № 04-1092 від 14.07.2022 про відшкодування завданої майнової шкоди на суму 141\~ \~435,00 грн., яку було отримано відповідачем 25.07.2022, про що свідчить трекінг поштового відправлення № 0505086214029. Однак відповідач оплату не здійснив, відповіді на заяву не надіслав. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2018 у справі №910/7449/17 зазначено, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ). Відтак, у силу приписів статі 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків. Крім того, відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: -\~ \~у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; -\~ \~у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання та сплатив страхове відшкодування на загальну суму 141\~ \~435,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22111 від 07.12.2021. Оскільки встановлено, що транспортний засіб Mercedes-Benz 210», д.р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Товаристві з \~додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО» на підставі полісу № ЕР205840651 (відповідач у справі), саме ця особа в даному випадку є відповідальною за завдані збитки. До позивача, який сплатив страхове відшкодування перейшло право вимоги до відповідача. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 викладено правову позицію, що згідно з положеннями статті 11 ЦК України заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Статтею 27 Закону України Про страхування та статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування. Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ). Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи норми ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", якими регулюються правовідносини між сторонами у справі, позивач виплативши страхове відшкодування потерпілому за договором майнового страхування, отримав від останнього права кредитора до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія КРЕДО, яке застрахувало цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz 210», д.р.н. [NUMBER] , перед третіми особами за шкоду, завдану внаслідок експлуатації цього транспортного засобу. Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічний припис викладений у ст. 9 Закону України "Про страхування". Згідно ст. 9 Закону України Про страхування франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до умов полісу № ЕР205840651, ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130\~ \~000,00 грн., розмір франшизи складає 2\~ \~500,00 грн. Згідно статті 29 Закону України Про страхування, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу в тому числі відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 9.4. ст. 9 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. З урахуванням викладеного, розмір страхового відшкодування, що має бути здійснене відповідачем становить 127\~ \~500,00 грн. Отже, враховуючи те, що заяву про страхове відшкодування позивачем направлено відповідачу 15.07.2022 та отримано останнім 25.07.2022, 90-денний строк на розгляд вказаної претензії на час звернення до суду з цим позовом сплив, при цьому, відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження розгляду та задоволення цієї претензії, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування на суму 127\~ \~500,00 грн. з урахуванням ліміту відповідальності страхової суми згідно полісу № ЕР205840651 та франшизи у розмірі 2\~ \~500,00 грн. За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума страхового відшкодування складає 127\~ \~500,00 грн., яка підтверджена матеріалами справи. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Як вбачається з позовної заяви № 28/155622 від 01.12.2022, у відповідності до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» зазначило, що розмір судових витрат пов`язаних із розглядом справи: судовий збір у розмірі 2\~ \~481,00 грн. та витрати на професійну правову допомогу на суму 8\~ \~000,00 грн. В обґрунтування заперечень щодо вказаного розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач посилається на те, що підготовка відповідної справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, оскільки вказана справа є малозначною та розглядається судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. При виготовленні позовної заяви не вимагалось проводити додатковий аналіз великої кількості законів та підзаконних актів адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин регулюються нормами ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім цього, відповідач зазначає що ціна за таку послугу адвоката як: копіювання додатків, їх зшивання та надсилання позовної заяви не відноситься до послуг адвоката, оскільки останні не потребують професійних навичок. На підставі викладеного, відповідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 1 000,00 грн. З матеріалів справи вбачається, що 02.01.2020 між Адвокатським бюро «Синюк та Партнери» в особі керуючого бюро адвоката Синюка С.Л., що діє на підставі статуту (далі адвокатське бюро) та Акціонерним товариством ПРОСТО-страхування (далі - клієнт) укладено договір про надання правової допомоги № 1 (далі договір), відповідно до п. п. 1.1., 2.1.1. якого клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1). Адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: представляти інтереси компанії на всій території України, вести справи в судах загальної юрисдикції, міжнародних судах, адміністративних судах, господарських судах «…» (п. 2.1.1). Клієнт зобов`язується прийняти належним чином виконану роботу адвокатського бюро та оплатити її у розмірі та строки, встановлені в даному договорі (п. 3.2. договору). Згідно п. 4.1. договору, вартість наданих послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта адвокатське бюро може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги з деталізацією (п. 4.5). Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 7.1. договору). Відповідно до п. 7.9. договору, після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці. Згідно п. 5 реєстру справ від 04.10.2022 адвокатське бюро «Синюк та Партнери» надало Приватному акціонерному товариству ПРОСТО-страхування правову допомогу за жовтень 2022 щодо учасника дорожньо-транспортної пригоди або відповідача по справі № 155622 ( [PERSON] , сума збитку або предмет позову 141\~ \~435,00 грн., витрати на правову допомогу (гонорар) 8\~ \~000,00 грн. 28.10.2022 клієнтом та адвокатським бюро підписано Акт виконаних робіт на загальну суму 77\~ \~000,00 грн. Відповідно до п. 5 вказаного акту, (страхова справа № 155622 (Зубачов Віталій Олександрович) витрати на правову допомогу (гонорар) складають 8\~ \~000,00 грн. В матеріалах справи міститься детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 28.10.2022 по страховій справі № 155622, укладений між ПрАТ \~ПРОСТО-страхування та АБ «Синюк та Партнери», згідно якого вартість послуг адвоката склала 8\~ \~000,00 грн. Як вбачається з детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання правової допомоги від 28.10.2022 по страховій справі № 155622: 1) консультація замовника щодо порядку та строків надання правової допомоги адвокатом по стягненню грошових коштів з відповідача: 1\~ \~600,00 грн. (1 год.) загальна вартість 1\~ \~600,00 грн.; 2) підготовчі дії: 1\~ \~600,00 грн. (1 год.) загальна вартість 3\~ \~200,00 грн.; 3) підготовка та подання позовної заяви до суду 1\~ \~600,00 грн. (2 год.) \~- загальна вартість 3\~ \~200,00 грн. Згідно платіжного доручення № 12316 від 04.10.2022, АТ ПРОСТО-страхування перераховано на користь АБ «Синюк та Парнери» 77\~ \~000,00 грн. (призначення платежу: оплата юридичних послуг відповідно до договору № 1 від 02.01.2020. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. 2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Кредо \~(пр. Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068; код ЄДРПОУ 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства ПРОСТО-страхування (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; код ЄДРПОУ 24745673) 127\~ \~500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. страхового відшкодування, витрати по сплаті судового збору на суму 1\~ \~240 (одна тисяча двісті сорок) грн. 50 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5\~ \~000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності. Суддя\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~К.В. Проскуряков Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. \~\~\~ \~

Результат: granted