Вид судочинства: criminal
Суддя: Блага І. С.
Дата ухвалення: 2014-12-16 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON], маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, з метою наживи, суб'єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, 19.09.2014 року, в денний час доби, отримав на свій мобільний телефон вхідний дзвінок від раніше малознайомого громадянина [PERSON], з яким вони домовилися про те, що [PERSON] познайомить останнього з дівчиною, яка надасть послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 400 гривен, з яких 200 гривен він віддасть дівчині за надання послуг сексуального характеру, а 200 гривен залишить собі за звідництво з останньою. Того ж дня [PERSON], домовився зі своєю знайомою [PERSON], та запросив її в приміщення готелю «Viva», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 10/2, сказавши їй, що вона отримає від громадянина [PERSON] грошову винагороду за надання останньому інтимних послуг в сумі 200 гривен. 19.09.2014 року близько 17.30 годин, прибувши до готелю «Viva» за адресою пр.Гагаріна 10/2 у м.Харкові, [PERSON] скоїв безпосереднє звідництво для розпусти, за що отримав грошову винагороду в сумі 200 гривен, внаслідок чого [PERSON] вступила в статевий зв'язок за грошову винагороду з громадянином [PERSON] Таким чином [PERSON] вчинив своєрідне посередництво між [PERSON] та [PERSON], що виявляється в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою. Своїми умисними протиправними діями [PERSON], скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи. Крім того, [PERSON], маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, з метою наживи, суб'єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, 22.09.2014 року, в денний час доби, отримав на свій мобільний телефон вхідний дзвінок від раніше малознайомого громадянина [PERSON], з яким вони домовилися про те, що [PERSON] познайомить останнього з дівчиною, яка надасть послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 400 гривен, з яких 200 гривен він віддасть дівчині за надання послуг сексуального характеру, а 200 гривен залишить собі за звідництво з останньою. Того ж дня [PERSON], домовився зі своєю знайомою [PERSON], та запросив її в приміщення готелю «Viva», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна 10/2, сказавши їй, що вона отримає від громадянина [PERSON] грошову винагороду за надання останньому інтимних послуг в сумі 200 гривен. 22.09.2014 року близько 16.00 годин, прибувши до готелю «Viva», за адресою пр.Гагаріна 10/2 у м.Харкові, [PERSON] скоїв безпосереднє звідництво для розпусти, за що отримав грошову винагороду в сумі 200 гривен, внаслідок чого [PERSON] вступила в статевий зв'язок за грошову винагороду з громадянином [PERSON] Таким чином [PERSON] вчинив своєрідне посередництво між [PERSON] та [PERSON], що виявляється в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою. Своїми умисними протиправними діями [PERSON], скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи. Крім того, [PERSON], маючи злочинний намір, направлений на звідництво для розпусти, з метою наживи, суб'єктивно розуміючи протиправність своїх злочинних дій, посягаючи на моральні засади суспільства, 30.09.2014 року, близько 16.30 години отримав на свій мобільний телефон вхідний дзвінок від раніше малознайомого громадянина [PERSON], з яким вони домовилися про те, що [PERSON] познайомить останнього з дівчиною, яка надасть послуги сексуального характеру, обумовивши вартість вищезгаданих послуг у сумі 450 гривен, з яких 250 гривен він віддасть дівчині за надання послуг сексуального характеру, а 200 гривен залишить собі за звідництво з останньою. Того ж дня [PERSON], домовився зі своєю знайомою [PERSON], та запросив її в приміщення бані, розташованої за адресою: м. Харків, вул.Плеханівська, 5 сказавши їй, що вона отримає від громадянина [PERSON] грошову винагороду за надання останньому інтимних послуг в сумі 250 гривен. 30.09.2014 року близько 18.00 годин, прибувши до бані, за адресою вул.Плеханівська, 5 у м.Харкові, [PERSON] скоїв безпосереднє звідництво для розпусти, за що отримав грошову винагороду в сумі 200 гривен, внаслідок чого [PERSON] вступила в статевий зв'язок за грошову винагороду з громадянином [PERSON] Таким чином [PERSON] вчинив своєрідне посередництво між [PERSON] та [PERSON], що виявляється в сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою. Своїми умисними протиправними діями [PERSON], скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи. Згідно зі ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.302 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості. 16.12.2014 року між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості. Згідно з даною угодою [PERSON] беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаних злочинів, зобов'язався сприяти досудовому розслідуванню. Сторони погодились на призначення покарання [PERSON] за ч.2 ст.302 КК у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України. Обвинувачений погоджується на призначення такого покарання. В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні вищевказаного злочину, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості. Відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з'ясовано наступні обставини: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною. Будь-яких підстав вважати, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, а укладення угоди не було добровільним, або обвинувачений не визнав себе винним, у суду немає. Прокурор в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставиною, яка згідно зі ст.66 КК України пом'якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття. Обставин, які згідно зі ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Питання про речові докази слід вирішити згідно зі ст.100 КПК України.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду від 16.12.2014р. між прокурором прокуратури Червонозаводського району м.Харкова Юревичем М.В. та [PERSON] про визнання винуватості за ч.2 ст.302 КК України у кримінальному провадженні №12014220060002410 від 19.09.2014р. Визнати [PERSON] винуватим за ч.2 ст.302 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов'язки, а саме: періодично з'являтися для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої системи. Речові докази по справі: - засіб контрацепції, який знаходиться на зберіганні в камері схову Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області (матеріали к.п. а.с.73-76) - знищити, - грошові кошти у сумі 450 гривень (матеріали к.п. а.с.68-72) - вважати повернутими власнику [PERSON]. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводськийо районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а саме:- обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз'яснення йому наслідків укладення угоди; - прокурором - з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Суддя І.С. Блага

Результат: other