Вид судочинства: criminal
Суддя: Волков Ю. Р.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Досудовим розслідуванням встановлено, що [PERSON] не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, на початку липня 2018 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, придбав за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] гранату РГД-5, яку в подальшому зберігав у себе в квартирі. 03.09.2018 працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області в період часу з 18:35 годин по 19:00 годин, в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, за адресою: [ADDRESS] , за місцем мешкання [PERSON] у шухляді на шафі в однієї з кімнат, виявлено та вилучено корпус гранати РГД- 5 та запал УЗРГМ-2, які відповідно до висновку експерта № 98-В від 19.11.2018 року в сукупності є ручною осколковою гранатою РГД-5, дистанційної дії, яка призначена для поразки живої сили противника в період наступу і в обороні та ураження особового складу супротивника осколками корпусу при своєму вибуху, що відноситься до бойових припасів та придатна до вибуху, яку [PERSON] у порушення вимог Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», яка затверджена наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу. В судовому засіданні [PERSON] повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначеного злочину та пояснив, що злочин вчинив за вказаних обставин. 29 листопада 2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області [PERSON] , з одного боку, та підозрюваним [PERSON] , з іншого, за участю захисника [PERSON] , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду. За умовами вказаної угоди від 29.11.2018 р. прокурор [PERSON] та обвинувачений [PERSON] дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести [PERSON] за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки звільнивши його з випробувальним терміном на підставі ст. 75 КК України та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання. Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується [PERSON] , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачене покарання, у тому числі, у виді позбавлення волі. При цьому судом встановлено, що [PERSON] цілком розуміє права визначені йому, п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений [PERSON] погоджується на призначення узгодженої між ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим [PERSON] на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання. В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором [PERSON] , з одного боку, та обвинуваченим [PERSON] , з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи по справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2018 року, укладену між прокурором [PERSON] , з одного боку, та підозрюваним [PERSON] , з іншого, за участю захисника [PERSON] . [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати [PERSON] періодично являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання. Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 05 вересня 2018 року знищити. Стягнути з [PERSON] в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 2288 грн. 00 коп. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області. СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: plea_deal