Вид судочинства: criminal
Суддя: Карабан І. І.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
У період часу з 00.00 год. по 11.00 год. 29.05.2025 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) [PERSON] , знаходилась за місцем мешкання потерпілого - [PERSON] , [INFO] , в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та перебуваючи в кухонній кімнаті вказаного будинку, побачила належний [PERSON] , годинник «ROYAL LONDON» серійний номер «41492-04», який лежав на полиці у шафі. В цей час, у [PERSON] , виник прямий, протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення годинника «ROYAL LONDON» серійний номер «41492-04». Реалізуючи свій прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в зазначений час у вказаному місці, [PERSON] , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливої мети, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та розуміючи, що діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 N? 2102-IX (із наступними змінами), а також розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне, безоплатне вилучення чужого майна, поза волею власника, скориставшись тим, що потерпілий тимчасово втратив контроль над своїм майном, а також відсутністю сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, з шафи, викрала годинник «ROYAL LONDON» серійний номер «41492-04», вартістю 7429 грн. 07 коп. Заволодівши викраденим, [PERSON] , залишила місце вчинення злочину, викраденим майном, у подальшому, розпорядившись на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому [PERSON] , майнову шкоди на загальну суму 7429 грн. 07 коп. Кримінальна відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч.4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. 14 листопада 2025 року між підозрюваною [PERSON] , за участю її захисника - адвоката [PERSON] , та прокурором Кам`янської окружної прокуратури [PERSON] укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони зазначили формулювання підозри та її правову кваліфікацію із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваною своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, передбачивши можливість звільнення від покарання на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язки, передбачених ст. 76 КК України, оговорили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди. Потерпілим [PERSON] надана письмова згода прокурору на укладання ними угоди про визнання винуватості. В підготовчому судовому засіданні обвинувачена [PERSON] вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнала та зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості, зазначивши, що добровільно уклала її та надала згоду на призначення узгодженого покарання. Заслухавши пояснення обвинуваченого, дослідивши надані документи, а також з`ясувавши думку прокурора [PERSON] , яка зазначила, що розуміє наслідки укладання угоди, посилалась на добровільність укладання угоди, просила затвердити її, захисника [PERSON] , яка просила затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що дії [PERSON] вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним не існують, очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що укладена між сторонами кримінального провадження угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, що є підставою для ухвалення вироку, яким затверджується угода і призначається узгоджене сторонами покарання. При визначенні тривалості іспитового строку судом враховані обставини справи, особа обвинуваченої, яка не судима, має на утриманні малолітню дитину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, і відповідно суд приходить до висновку про визначення мінімального іспитового строку, визначеного ч.4 ст.75 КК України Оскільки сторони передбачили звільнення обвинуваченої від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, то у відповідності до ч.1 ст.76 КК України на обвинувачену необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Статтею 124 КПК України визначено порядок розподілу процесуальних витрат. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Отже витрати на залучення експерта стягуються на користь держави. Перерахування таких витрат на рахунки експертів даною нормою не передбачено. В підтвердження витрат на залучення експерта стороною обвинувачення надано звіт про фактичні затрати на проведення експертизи № 2555 і відповідно до них зазначено для відшкодування витрат розрахунковий рахунок експерта [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, експерт [PERSON] є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, але не є працівником державної спеціалізованої установи. Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення 424,08 гривень на користь експерта [PERSON] , а також і неможливість стягнення цих коштів на користь держави. Питання про речові докази вирішити в порядку ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна (речових доказів), застосовані ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 22 жовтня 2025 року (щодо майна потерпілого [PERSON] , підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч.4 ст.174 КПК України. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. На підставі наведеного,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 листопада 2025 року між підозрюваною [PERSON] та прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. [PERSON] визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. У відповідності зі ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку в 1 рік. На підставі ст.76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Після набрання вироком законної сили речові докази: годинник марки «ROYAL LONDON» серійний номер «41492-04», переданий на зберігання потерпілому [PERSON] , повернути за належністю, відеозапис з камери відеоспостереження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Кам`янського від 22 жовтня 2025 року. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal