Вид судочинства: commercial
Суддя: Васильєв Олег Юрійович
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
12.09.22р. ТОВ «Фаст Білдінг Групп» ( замовник) звернулось засобами електронного зв`язку до ФОП Крицького С.І. (перевізник) із транспортною заявкою-договором №12.09/1 ( направило оферту ). Згідно даної заявки-договору визначено, що перевізник зобов`язаний в 14.09.22 р. здійснити завантаження 22 т металопрокату за адресою : м. Ізмаїл ,вул. Дунайська , 2 ; та доставити вантаж за адресою : м. Дніпро , вул. Гаванська,4. Номер авто: ДАФ [NUMBER] . Також, сторони погодили що фрахтова сума по замовленню складає 28 500, 00 грн. Умови оплати: б/н без ПДВ на протязі двох днів після розвантаження (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі вищезазначеної транспортної заявки було здійснено перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) з відмітками митних органів. Факт виконання позивачем зобов`язань щодо перевезення вантажу згідно транспортної заявки підтверджується відміткою отримувача вантажу у міжнародній товарно-транспортній накладній. Вказана міжнародна товарно-транспортна накладна підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї (а.с.8). Незважаючи на ту обставину , що позивач виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, відповідач оплату наданих позивачем послуг не здійснив . У зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Частиною 1 статті 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Згідно з частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Частиною 1 статті 916 Цивільного кодексу України встановлено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата. Зі змісту транспортної заявки №12.09/1 від 12.09.22 р. вбачається, що сторонами погоджено всі істотні умови, отже дана заявка відповідає вимогам, що ставляться чинним законодавством до договорів перевезення. З огляду на наяву в матеріалах справи транспортну заявку та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини перевезення. В той же час, на час прийняття рішення у цій справі доказів сплати заборгованості відповідач не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України : кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач не надав жодних доказів на спростування обставин , викладених у позовній заяві . За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 6 800, 00 грн. на послуги адвоката , суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат. Позивачем в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано договір про правову допомогу від 01.10.22р. (укладений між позивачем та адвокатом Лоза В.М.); ордер на надання правової допомоги; квитанція до прибуткового ордера від 04.10.22р. на суму 4 000, 00 грн.; акт приймання-передачі наданих послуг від 04.10.22р. та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я Лоза В.М. (а.с.12-17). Зі змісту акту приймання-передачі наданих послуг від 04.10.22р. (складеного та підписаного між позивачем та адвокатом ) вбачається, що адвокатом Лоза В.М. були надані наступні послуги:1) вивчення та огляд документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням - 3 год.10 хв.; 2) проведення заходів досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 0 год. 20 хв.; 3) підготовка пакета документів , необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви та комплекту документів для звернення до суду - 6 год. 20 хв.; 4) здійснення арифметичних розрахунків - 0 год. 20 хв. ; 5) вчинення інших дій необхідних для розгляду справи в суді , її повного юридичного супроводу в т.ч. забезпечення примусового виконання рішення - 3 год. 00 хв. , загальна вартість послуг складає 4 800,00 грн. (а.с.14). Таким чином, вартість 1 години послуг за цим договором складає 4 800,00 грн./13,7 год. = 377,95 грн. В той же час, судом встановлено , що відомості , які відображені в цьому акті щодо проведення адвокатом Лоза В.М. заходів досудового врегулювання шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу - 0 год. 20 хв.; та вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. на стадії примусового виконання - 3 год. 00 хв. не відповідають дійсності ( оскільки позивачем не додано до позовної заяви жодних доказів на підтвердження проведення адвокатом заходів досудового врегулювання спору та доказів на підтвердження вчинення інших дій , необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. на стадії примусового виконання ). Враховуючи вищезазначене, встановлення судом невідповідності даних зазначених в акті приймання-передачі наданих послуг фактичним обставинам справи; незначну складність ( з правової точки зору ) справи , короткий термін розгляду справи ( оскільки справ слухається в порядку спрощеного позовного провадження) , незначну ціну позову по цій справі; суд вважає за доцільне зменшити розмір витрат позивача на послуги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача на вартість послуг , які не були фактично надані ( за п.2 та п.5. - тривалістю 3,2 год. вартістю 3,2 год. х 377,95 грн.=1 209,44 грн.) Отже , розмір витрат на адвокатські послуги ,що підлягає розподілу та покладенню на відповідача, становить 4 800,00грн.-1 209,44 грн.=3 590,56 грн. + 2 000,00грн.( гонорар успіху ) =5 590,56 грн. (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 11.06.18р. по справі №923/567/17 ) На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі . 2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаст Білдінг Групп» (49033, м. Дніпро , вул. Краснопільська, буд. 9, оф.235; код ЄДРПОУ 44463837) ) на користь позивача : Фізичної особи - підприємця Крицького Сергія Івановича ( [ADDRESS] ; ІПН [NUMBER] ): 28 500,00грн. - заборгованості; 2 481, 00 грн. - витрат на сплату судового збору та 5 590,56 грн. - витрат на адвокатські послуги. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності. Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 06.01.23р. Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення . Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції . Суддя Васильєв О.Ю.

Результат: granted