Вид судочинства: criminal
Суддя: Мокрецький В. І.
Дата ухвалення: 2018-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
01 березня 2017 року у вечірній час [PERSON] разом із [PERSON] знаходились у приміщенні кухні домоволодіння [ADDRESS] , та вживали спиртні напої. Цього ж дня близько 20 години [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у вищевказаному приміщенні забув забрати свій золотий перстень та\~ пішов до свого помешкання відпочивати. Близько 21 години у згаданий день [PERSON] , у приміщенні кухні названого домоволодіння помітила під столом золотий перстень та достовірно знаючи, що він належить потерпілому, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала цей золотий перстень 585 проби вагою 4,68 гр. вартістю 5 477 грн. 47 коп. Після чого, о 21 годині 10 хвилин вона запропонувала [PERSON] продати даний перстень. В свою чергу, [PERSON] достовірно знаючи про те, що вищевказане майно здобуте [PERSON] злочинним шляхом, діючи умисно, з корисливих мотивів, заздалегідь не обіцяно, погодився на дану пропозицію. Після чого, обвинувачені в цей же день о 21 годині 15 хвилин поїхали на маршрутному таксі №108 з с. Зарічани Житомирського району до ломбарду «Кредитно-заставний дім», який розташований в м. Житомирі по вул. Довженка, 44, де [PERSON] усвідомлюючи, що майно завідомо одержано злочинним шляхом, використовуючи свій паспорт громадянина України, умисно здав за грошову винагороду викрадений перстень у ломбард, та отримав 2 200 грн.\~ Отже, стороною обвинувачення дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а дії [PERSON] за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяний збут майна, яке завідомо одержане злочинним шляхом. У судовому засіданні обвинувачені [PERSON] та [PERSON] винними себе у вчиненні згаданих злочинів визнали повністю, фактичні обставини справи не оспорювали та дали показання, які відповідають вищевикладеному. Вина обвинувачених [PERSON] та [PERSON] у вчиненні інкримінованих їм злочинів іншими учасниками судового засідання також не оспорюється. За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченими та потерпілим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому обвинуваченим та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина обвинувачених у вчиненні вказаних злочинів доведена повністю і кваліфікує дії: - [PERSON] за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); - [PERSON] за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяний збут майна, яке завідомо одержане злочинним шляхом. Призначаючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами середньої тяжкості, але від яких тяжких наслідків не настало, осіб обвинувачених, які посередньо характеризуються за місцем проживання. Окрім того, суд враховує, що обвинувачені щиро розкаялися у скоєнні даних злочинів, які вчинили вперше, публічно вибачилися перед потерпілим, який не наполягає на суворості покарання та просить призначити обвинуваченим покарання не пов`язане з позбавленням волі, правову позицію прокурора, сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Обставини, що пом`якшують покарання обвинувачених [PERSON] та [PERSON] є визнання ними вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченій [PERSON] слід призначити покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу, а [PERSON] у виді обмеження волі. Враховуючи особу обвинуваченого [PERSON] , всі пом`якшуючі покарання обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність тяжких наслідків від цього злочину, суд вважає, що останнього можливо звільнити від відбування визначеного йому покарання з випробуванням, у відповідності до ст. 75 КК України. Цивільний позов [PERSON] , який обвинувачені визнали повністю, про стягнення в солідарному порядку з них на користь потерпілого 5477 грн. 47 коп. матеріальної шкоди, суд задовольняє в повному обсязі. Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. [PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді\~ 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов [PERSON] задовольнити. Стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] \~ на користь [PERSON] 5477 (п`ять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 47 коп. матеріальної шкоди. Речові докази, а саме бірку зеленого кольору залишити при матеріалах даного кримінального провадження. \~ \~ \~ \~Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. \~ \~ \~ \~ Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Суддя:

Результат: guilty