Вид судочинства: civil
Суддя: Кушнір О. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
У поданій до суду заяві позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що сторони з 31 серпня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON] , яка проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач неофіційно працює на будівельних роботах та отримує пенсію по інвалідності, а тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Відзив на позов відповідач не подавав. Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданих заяв позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача підтримала, решту вимог просила залишити без розгляду, а відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину визнав, просять розглянути справу без їх участі. Ухвалою суду від 03 січня 2020 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку залишено без розгляду. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до положень ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 цього ж Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). З урахуванням вище викладеного та при взаємному обов`язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, є достатні підстави для прийняття визнання відповідачем позову. Позовна заява до суду надійшла 27 листопада 2019 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України з указаної дати повинні стягуватися аліменти. Ураховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд відповідно до ст.141 ЦПК України при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в прибуток держави у розмірі 768 грн. 40 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] задовольнити. Стягувати з [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрований по [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрована по [ADDRESS] ) аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] у доход держави судовий збір у розмірі 768 /сімсот шістдесят вісім/ грн. 40 коп. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Результат: granted