Вид судочинства: commercial
Суддя: Погорелова О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Союз", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баскет 7", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 9 848,04 грн основного боргу, 2 452,42 грн пені, 245,99 грн три проценти річних, 740,97 грн інфляційного збільшення за договором поставки від 24.03.2023 № б/н; 82 369, 16 грн боргу, 15 438,64 грн інфляційного збільшення, 4 292,22 грн три проценти річних за договором про переведення боргу від 31.07.2023 № б/н. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по вказаним договорам щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача. Ухвалою суду від 30.10.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Союз" залишено без руху. Позивачу встановлений строк протягом семі днів з дня вручення цієї ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви з визначенням правильної адреси відповідача та копії платіжної інструкції №38555 від 23.10.2023. Роз`яснено позивачу що в разі усунення недоліків у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. 10.11.2025 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 10.11.2025 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідач про розгляд справи та про право подати відзив на позовну заяву, повідомлений належним чином про що свідчить довідка про доставку електронного листа (ухвала про відкриття провадження (спрощене) у справі №922/3810/25 від 10.11.2025) до електронного кабінету відповідача 10.11.2025 о 16:21. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України. Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки відповідач, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 09.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Союз" (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баскет 11" (покупець за договором) був укладений договір поставки № 33-01 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупця товар в певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених у даному договорі. Строк дії договору, у редакції додаткової угоди від 30.12.2020, встановлений до 31.12.2022. Протягом дії договору позивачем виконувались умови договору та поставлявся товар відповідачу, проте відповідачем зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконувались неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 100 754,40 грн. Факт наявності боргу підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період червень 2023 - липень 2023, підписаним між сторонами. 31.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баскет 11" (за договором - первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Баскет 7" (за договором - новий боржник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Союз" (за договором - кредитор) був укладений договір про переведення боргу, відповідно до умов якого первісний боржник має заборгованість перед кредитором на суму 100 754,40 грн, що виникла на підставі договору поставки від 09 квітня 2019 року № 33-01 (далі борг). Первісний боржник підтверджує обсяг та підстави боргу. Первісний боржник переводить борг на нового боржника в повному обсязі. Кредитор не заперечує проти переведення боргу. Борг вважається переведеним на нового боржника, а останній набуває статусу зобов`язаної особи перед кредитором з моменту підписання даного договору. Борг нового боржника повинен бути погашеним кредитору у строк до 31 грудня 2023 року. Відповідачем за договором про переведення боргу частково була оплачена заборгованість у розмірі 18 385, 24 грн, що підтверджується платіжними інструкціями кредитового переказу коштів від: 17.08.2023 №34012 на суму 2 471,81 грн; 05.09.2023 №35449 на суму 5 566,04 грн; 16.10.2023 №38127 на суму 2 836,22 грн; 23.10.2023 №38555 на суму 1 105,36 грн; 10.01.2024 №713 на суму 1 705,98 грн; 13.03.2024 № 4788 на суму 1 344,83 грн; 20.03.2024 №5355 на суму 3 355,00 грн. Таким чином, за договором про переведення боргу від 31.07.2023 № б/н у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 82 369, 16 грн. Крім того, 24.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Союз" (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баскет 7" (покупець за договором, відповідач) був укладений договір поставки №б/н, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку і терміни, встановлені цим договором, передати у власність покупця товар в певній кількості, відповідної якості і за погодженою ціною, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених у даному договорі. На кожну партію товару на підставі замовлення покупця постачальником складається видаткова накладна, в якій сторони узгоджують кількість, вартість і асортимент товару (SKU всі кодовані дані на кожну товарну позицію). Зазначена видаткова накладна визнається сторонами специфікацією, та є невід`ємною частиною даного договору. Право власності на товар і ризик випадкової загибелі товару переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару на складі покупця і посвідчується товарно-транспортною накладною, видатковою накладною, підписаними уповноваженими представниками сторін. Дата отримання товару покупцем вказується в товарно-транспортній накладній, видатковій накладній, про що покупець робить відповідну відмітку. Ціна на товар, що поставляється за даною угодою, є договірною і вказується в накладних та специфікаціях. Загальна сума цього договору визначається як наростаюча сума по усіх постачаннях, зроблених впродовж усього терміну дії цього договору. Покупець робить оплату за товар на умовах: протягом семі днів з моменту отримання товару. Сторони щомісячно проводять звіряння розрахунків по зроблених постачаннях товару, для чого покупець готує проект акту звіряння розрахунків і направляє його постачальникові в строк не пізніше за десяте число місяця, що йде за місяцем, по якому робиться звіряння розрахунків. У разі якщо від постачальника не надійшло заперечень по акту звіряння в строк до двадцятого числа місяця, що йде за місяцем, по якому робиться звіряння, акт звіряння вважається прийнятим в редакції покупця. За несвоєчасну оплату товару покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення. Строк дії договору встановлений до 31.12.2024. Проте, товар, поставлений позивачем за видатковими накладними №118538 від 07.11.2024 на суму 849,90 грн, №118540 від 07.11.2024 на суму 849,90 грн, №119256 від 08.11.2024 на суму 1 217,28 грн, №119260 від 08.11.2024 на суму 1 600,62 грн,№119257 від 09.11.2024 на суму 849,90 грн, №119611 від 09.11.2024 на суму 402,30 грн, №119613 від 09.11.2024 на суму 600,60 грн, №120110 від 12.11.2024 на суму 482,52 грн, №120109 від 14.11.2024 на суму 600,66 грн, №121486 від 15.11.2024 на суму 461,77 грн, №121488 від 15.11.2024 на суму 482,52 грн, №121487 від 16.11.2024 на суму 442,14 грн, №121720 від 16.11.2024 на суму 541,32 грн, №122242 від 19.11.2024 на суму 466,56 грн, відповідачем оплачений не був. Отже, за договором поставки №б/н від 24.03.2023 заборгованість відповідача за поставлений товар складає 9 848,04 грн. Між сторонами був підписаний акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2025 - квітень 2025 за яким заборгованість відповідача становить 92 217,21 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 09.07.2025 №0082 з вимогою сплатити заборгованість, проте, позивачем відповіді на претензію не отримано, борг відповідачем не оплачений. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаними договорами, позивачем останньому до стягнення нараховані: - за договором про переведення боргу від 31.07.2023 № б/н - 15 438,64 грн інфляційних втрат та 4 292,22 грн три проценти річних; - за договором поставки №б/н від 24.03.2023 - 2 452,42 грн пені, 740,97 грн інфляційних втрат та 245,99 грн три проценти річних. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 520 ЦК України, боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. За статтею 521 ЦК України, форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу, згідно з якою, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За статтями 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За частинами 1, 2 ст. 712 ЦУ України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу або позов. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 92 217,21 грн, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Перевіривши правильність нарахування процентів річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, є обґрунтованим, обчислення здійснено позивачем арифметично вірно, що має наслідком задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема. сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Перевіривши правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам договору поставки, є обґрунтованим, обчислення здійснено позивачем арифметично вірно, що має наслідком задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як обґрунтованих, підтверджених наданими доказами та не спростованих відповідачем. Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баскет 7" (62456, Харківська область, Харківський район, смт Буди, вул. Щаслива, 1-А, код ЄДРПОУ 41377557) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Союз" (62300, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, пров. Залізничний, 18, код ЄДРПОУ 36419123) 115 387,44 грн, з яких: 82 369,16 грн основної заборгованості за договором переведення боргу №б/н від 31.07.2023; 15 438,64 грн інфляційних втрат за договором переведення боргу №б/н від 31.07.2023; 4 292,22 грн три проценти річних за договором переведення боргу №б/н від 31.07.2023; 9 848,04 грн основної заборгованості за договором поставки №б/н від 24.03.2023; 2 452,42 грн пені за договором поставки №б/н від 24.03.2023;, 740,97 грн інфляційних втрат за договором поставки №б/н від 24.03.2023; 245,99 грн три проценти річних за договором поставки №б/н від 24.03.2023 та 3 028,00 грн судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України,

Результат: granted