Вид судочинства: commercial
Суддя: Філатова Світлана Тимофіївна
Дата ухвалення: 2010-05-05 00:00:00+03

Обставини справи:
25.01.2007р. між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" (залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "[PERSON] Україна" (користувач) був укладений договір № 36 про подачу та забирання вагонів при станції Ягодин. За умовами договору у межах смуги відведення залізниці підїзною колією і спорудами контрагента зайнято ділянку землі площею 9 000 кв. м. Користувач зобовязувався сплачувати залізниці за складування вантажів або примикання підїзних колій у смузі відведення згідно ставки п. 22 таблиці 4 Розділу 2 Тарифного керівництва №1 з врахуванням корегуючого коефіцієнта в розрахунковий період. Договір укладений терміном на 5 років з 01.02.2007р. до 01.02.2012р. 16.03.2009р. та 04.04.2009р. залізниця звернулася до користувача з листами №33, №47 про розірвання договору з 01.05.2009р. згідно п.16 договору, яким визначено, що якщо в залізниці виникне потреба в поверненні колії та ділянки землі раніше закінчення строку дії договору залізниця вправі односторонньо розірвати договір без всякої відповідальності перед користувачем попередивши його за місяць до припинення дії договору. 01.05.2009р., 31.05.2009р, 30.06.2009р., 31.07.2009р., 31.08.2009р., 30.09.2009р., 26.10.2009р. залізницею складені акти загальної форми №2, 3, 5, 7, 9, 11, 14, 15 в тому, що після розірвання договору на місцях загального користування зберігається вантаж відповідача. Акт №2 від 01.05.2009р. складений та підписаний начальником станції, старшим касиром та начальником контори передач; Акт №3 від 31.05.2009р., №5 від 30.06.2009р., №7 від 31.07.2009р., №9 від 31.08.2009р., №11 від 30.09.2009р., №15 від 26.10.2009р. - начальником станції, старшим касиром. Згідно Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, зареєстрованих в МЮ України 08.07.2002р. за №567/6855 акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Рішенням господарського суду Волинської області від 03.03.2009р. у справі №6/23-38 за позовом Рівненського транспортного прокурора в інтересах держави в інтересах Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" до Товариства з обмеженою відповідальністю "[PERSON] груп Україна" про стягнення 17 285,90 та розірвання договору відмовлено у позові про розірвання договору №36 від 25.01.2007р. з посилкою на те, що позивачем при подачі позову, а також на вимогу ухвали суду не було подано доказів в обґрунтування правових підстав розірвання договору в односторонньому порядку. Рішення набрало законної сили і в силу ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням, мають для суду преюдиціальне значення. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про залізничний транспорт" ( 273/96-ВР ) відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під'їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць та укладеними на його основі договорами. Договори, що укладаються сторонами, повинні відповідати типовим договорам. Згідно з приписами частини другої статті 179 ГК України уповноважені органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори). Мінтранс України наказом від 21.11.2000 N644, затвердив Правила обслуговування залізничних під'їзних колій з додатками до цих Правил, якими є: Договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії, Договір про подачу та забирання вагонів, Договір між залізницею і морським (річковим) портом про обробку вагонів з вантажами та Тимчасова угода про подачу та забирання вагонів на під'їзну колію, що будується. Відповідно до частини четвертої статті 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів. При укладенні договорів на обслуговування під'їзних колій ці договори повинні відповідати типовим договорам, наведеним у додатках до Правил обслуговування під'їзних колій (розділ 12 Правил перевезень вантажів). Сторони мають право у договорі передбачити додаткові умови, які не вказані в типових договорах, якщо ці умови не суперечать Статуту залізниць, Правилам перевезень, типовим договорам та ЄТП. Відповідно до статті 651 ЦК України (яка є загальною нормою права) зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно з частиною четвертою статті 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. У пункті 3.4 Правил обслуговування під'їзних колій передбачено порядок врегулювання розбіжностей, які виникають при укладанні договору. Такий само порядок поширюється і на додаткові угоди до договору, на його продовження, доповнення або часткові зміни. Вищий господарський суд України у Рекомендації президії ВГСУ від 23.12.2008р. №04-5/278 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з договорів на обслуговування залізничних під'їзних колій" вказав, що вирішуючи спори даної категорії, господарським судам слід враховувати, що залізниця є суб'єктом природної монополії і не може відмовляти суб'єктам господарської діяльності в наданні послуг з перевезення вантажів або розривати вже укладені договори без згоди контрагента та з підстав, що не передбачені законодавством. Згідно п.1.8 Правил обслуговування залізничних підїзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерства юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 875/5096 відповідно до статті 9 Статуту залізниць України для виконання вантажних операцій залізниця може надавати за договором підприємствам у тимчасове користування підвищені колії, склади, майданчики, розташовані біля станційних та інших, що перебувають на балансі залізниці, колій (місця незагального користування). У цьому разі укладається договір про подачу та забирання вагонів за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Час користування вагонами обчислюється з моменту подачі на місце навантаження (вивантаження) до моменту одержання залізницею повідомлення вантажовласника про закінчення вантажних операцій. Плата за користування вагонами нараховується і сплачується згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 і зареєстрованими Мін'юстом України 15.03.99 за N 165/3458. Взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під'їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під'їзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договір про експлуатацію під'їзної колії і договір про подачу та забирання вагонів укладається терміном на п'ять років. Згідно з Пунктом 18 додатку 2 до пункту 2.1. Правил обслуговування залізничних підїзних колій одностороння відмова від виконання договору і одностороння зміна його умов не допускаються. Розірвання договору або зміна його умов можуть мати місце за згодою сторін, які уклали договір, а в разі спору - за рішенням арбітражного суду. Тобто, аналізуючи викладене, суд вбачає, що твердження позивача про одностороннє розірвання договору №36 від 12.02.2007р. "Про подачу та забирання вагонів" з 01.05.2009р. суперечить ст.651 ЦК України, ст.ст. 179, 188 ГК України, ст.21 ЗУ "Про залізничний транспорт", п.3.4 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, п.18 додатку №2 до п.2.1 Правил обслуговування залізничних під'їзних колій та спростовано змістом рішення господарського суду Волинської області від 03.03.2009р. у справі №6/23-38, яким відмовлено у розірванні вказаного договору. Доказів наступного звернення до суду для вирішення цього питання суду не надано. Згідно з наданим позивачем на вимогу суду розрахунком заборгованості відповідача за утримання смуги відведення згідно договору №36 від 12.02.2007р. за період з травня 2009р. по жовтень 2009р. плата за утримання ділянки землі становить 31 104грн. та визнається відповідачем. В цій частині позов є підставним та підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита в сумі 311,04грн. та 11,34грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (пропорційно сумі задоволених вимог) слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України. Беручи до уваги викладене,

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити частково. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "[PERSON] груп Україна", м.Ковель, бульвар Лесі Українки, 12, офіс 321, , код ЄДРПОУ 34511449 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень", м.Рівне, вул.16 Липня, 17, код ЄДРПОУ 25894955 \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~31 104грн. боргу, 311,04грн. витрат по сплаті державного мита та 11,34грн. платежу за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~4. У стягненні 613 608грн. відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Філатова С. Т.

Результат: partial