Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
13.12.2023 року о 16 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» був виявлений [PERSON] під час спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 30000 метрів від лінії державного кордону на території Путильської ОТГ Вижницького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " [INFO] ". Своїми діями [PERSON] порушив вимоги cт.cт. 9, 12 ЗУ України «Про державний кордон України» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП В судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, місце та час розгляду справи, але причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. Однак слід урахувати, що вказана особа була належним чином повідомленою, зокрема відповідно до положень ст. 268, 277-2 КУпАП України. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи за відсутності [PERSON] . Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях, при цьому суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України, будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони державного кордону України. Об`єктивна сторона правопорушення, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України», перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України. Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, у морських і річкових портах, аеропортах (аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Суб`єктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №130418 від 13.12.2023 року, [PERSON] ставиться в провину те, що він 13.12.2023 року о 16 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» був виявлений під час спроби незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску, на напрямку 672 прикордонного знаку на відстані 30000 метрів від лінії державного кордону на території Путильської ОТГ Вижницького району Чернівецької області, на ділянці відповідальності ВПС " [INFO] ". З письмових пояснень [PERSON] наявних у матеріалах справи вбачається, що останній, 13.12.2023 року їхав в смт. Путила. Під час руху був зупинений прикордонною службою з метою перевірки документів та поінформований про правила перебування у військовий час в прикордонному районі, про тимчасові обмеження перебування у прикордонному контрольованому районі не знав. У клопотанні до Путильського районного суду щодо розгляду справи у його відсутність та визнання вини не вказано у чому саме [PERSON] визнає себе винним, а відтак таке не є належним та допустимим доказом на підтвердження його вини саме за інкримінованим правопорушенням з огляду на його письмові пояснення. Будь-яких інших переконливих доказів матеріали справи не містять, факт незаконного перетинання кордону [PERSON] не зафіксовано, також не доведено, що в останнього був умисел на спробу перетинання Державного кордону. У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не уповноважений перекладати цей обов`язок на себе. Враховуючи викладене, судом встановлено, що у діях [PERSON] відсутні об`єктивна та суб`єктивна сторони складу адміністративного правопорушення, тобто відсутні правові підстави притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, неможливо встановити наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, та як із фабули викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення це не видається можливим. Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. На підставі наведеного та

Резолютивна частина:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови. Суддя Уляна СТЕФАНКО

Результат: closed