Вид судочинства: administrative
Суддя: Г.П. Казанчук
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] (надалі позивач) звернувся до відповідача із заявою від 18.10.2019 р. про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під особисте селянське господарство, площею 2,0000 га на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, додавши до неї графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, копію паспорта та ідентифікаційного номера (а.с.52-53). Наказом від 22.11.2019 №11-7767/14-19-СГ Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі відповідач) відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, з тих підстав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.09.2018 року №820 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах», дана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року у справі № 340/57/20 адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області №11-7767/14-19-СГ від 22.11.2019 року "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" і зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву [PERSON] (вх.№П-10905/0/16-19 від 21.10.2019р.) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду (а.с.9-11). Наказом від 23.09.2019 №11-13400/14-19-СГ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі відповідач) відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, з тих підстав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 19.09.2018 року №820 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах», дана земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах (надалі спірний наказ, а.с.57). Отже, законність зазначеного наказу є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду. Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону. Статтею 3 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регулюються, зокрема, Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій". Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Частиною шостою статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. При цьому частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: -невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; -невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; -невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Оскаржуваний наказ мотивований посиланням на включення до переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах. Проте суд не погоджується з такою відмовою, з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частинами 3, 4 статті 79-1 ЗК України визначено, що сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно до частини 9, 10 статті 79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Отже лише після проведення відповідної державної реєстрації земельна ділянка може бути віднесена до земельних ділянок, право щодо яких може бути реалізоване на земельних торгах. Згідно Наказу ГУ Держгеокадастра у Кіровоградській області від 19.09.2018 року №820 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах» земельні ділянки, які знаходяться на території Черемпільської сільської ради Гайовронського району, а саме земельні ділянки із кадастровими номерами 351187800:02:000:2040, 3521187600:02:000:2043, 351187600:02:000:2039, 351187600:02:000:2034 та інші земельні ділянки без зазначення кадастрових номерів. Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 08.02.2019 року №171 «Про внесення змін до наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 29.09.2018 р. №851 "Про дозвіл на розроблення документації із землеустрою, оцінка земель та агрохімічного паспорта" надано згоду на поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває в землях резервногофонду з кадатсровий номер 3521187600:02:000:2034 на дві ділянки площею 2,00 га та 27,7591 га. В подальшому земельній ділянці із площею 27,7591 га присвоєно кадастровий номер 3521187600:02:000:2272. Пізніше, наказом ГУ Держгеокадастру від 05.11.2019 р. №11-6874/14-19-СГ надано згоду на поділ земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 3521187600:02:000:2272 загальною площею 27,7591 га, з метою формування земельної ділянки площею 19,7591 га. Проте, станом на день розгляду справи в суді, за даними публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером 3521187600:02:000:2272 не знайдено. Враховуючи вищезазначене, суд відхиляє доводи відповідача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2521187600:02:000:2034 включена до переліку земельних ділянок, оскільки відомості про земельну ділянку з цим кадастровим номером також не знайдено. Відповідач зазначив, що запитувана земельна ділянка знаходиться у масиві земельної ділянки площею 27,7591 га з кадастровим номером 2521187600:02:000:2272, яка у свою чергу виставлена на земельні торги. Згідно публічної інформації про земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги ГУ Держгеокадастром у Кіровоградській області по Черемпільській сільській раді Гайворонського району віднесені зазначені ділянки (https://land.gov.ua/info/perelik-dilianok/): - 4,9210 га, кадастровий номер 3521187600:02:000: - 6,2000 га, кадастровий номер 3521187600:02:000: - 19,7591 га, кадастровий номер 3521187600:02:000: - 7,2000 га, кадастровий номер 3521187600:02:000: - 16,9829 га, кадастровий номер 3521187600:02:000: Отже, серед наведених земельних ділянок, бажану земельну ділянку не можливо ідентифікувати ні за номером, ні за площею. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастровий квартал - компактна територія, що визначається з метою раціональної організації кадастрової нумерації та межі якої, як правило, збігаються з природними або штучними межами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, вулицями, шляхами, інженерними спорудами, огорожами, фасадами будівель, лінійними спорудами тощо); кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до пункту 30 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК : НЗД, де НКЗ - номер кадастрової зони, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НКК - номер кадастрового кварталу, який визначається згідно з пунктом 34 цього Порядку; НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу (максимальна кількість земельних ділянок у межах кадастрового кварталу становить 9999). Структурні елементи кадастрового номера земельної ділянки відокремлюються один від одного двокрапкою. Пунктом 34 цього Порядку передбачено, що система нумерації кадастрових зон і кварталів є єдиною на всій території України. Номер кадастрового кварталу складається з таких структурних елементів: НКЗ : НКК, де НКЗ - дванадцятизначний номер кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових зон становить 999999999999), в якому останні дві цифри відокремлюються від перших десяти двокрапкою; НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони (максимальна кількість кадастрових кварталів у межах кадастрової зони становить 999). Для нумерації кадастрової зони за межами адміністративно-територіальних одиниць використовується значення 9000000000:00. Структурні елементи номера кадастрової зони і кварталу відокремлюються один від одного двокрапкою. Суд констатує, що земельна ділянка із кадастровим номером 3521187600:02:000:2272 серед земельних ділянок, які включені до переліку ділянок для продажу права на земельному аукціоні відсутня. Не можливо ідентифікувати запитувану земельну ділянку із переліком ділянок включених на земельний аукціон і за площею, оскільки бажана земельна ділянка знаходиться в масиві земельної ділянки площею 27,7591 га, а такого земельного кварталу серед переліку не має. Посилання представника відповідача на те, що дана земельна ділянка була сформована за рахунок поділу раніше сформованої земельної ділянки із кадастровим номером 3521187600:02:000:2034, яку раніше передано на земельні торги, відхиляються судом, як неспроможні, оскільки серед зазначених земельних ділянок, земельної ділянки із кадастровим номером 3521187600:02:000:2034 також не має. У даній справі, до відповідного переліку включений кадастровий квартал, а не конкретна сформована земельна ділянка. Отже, враховуючи те, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставляються на земельні торги, може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку у відповідності до статті 79-1 Земельного кодексу України, а як встановлено судом, до переліку земельних ділянок для продажу на земельному аукціоні включено земельні ділянки із кадастровими кварталами на території Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, а не окремі земельні ділянки, суд вважає, що відповідач помилково посилається на те, що земельна ділянка, щодо якої позивач просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою є переданою до відповідного переліку земельних ділянок для продажу права на земельному аукціоні, а відтак протиправною є відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Стаття 118 ЗК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на виготовлення проектної документації, а тому, з урахування встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий відповідачем у порушення вимог Земельного Кодексу України, а тому підлягає скасуванню, як протиправний. Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). У позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача прийняти рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, зазначаючи ще саме таких спосіб захисту є ефективним. Суд погоджується з таким посилання представника позивача, з огляду на таке. Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку. З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання вмотивованої відмови у його наданні, регламентовано положеннями Земельного кодексу України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними. Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суд зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Позивач вже звертався до суду із позовом про скасування наказу ГУ Держгеокадастру з аналогічним формулюванням. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 року №340/57/20 позов [PERSON] задоволено частково, зокрема зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву [PERSON] та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду (а.с.9-11). Станом на день розгляду справи суду наявні обставин, які свідчать про те, що відповідач ухилятись від вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою у межах законодавства та рішення суду. Підсумовуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту, відновлення прав позивача за даних фактичних обставин та з урахування повторного звернення позивача до суду за вирішенням того ж питання (отримання дозволу на розробку проекту землеустрою), необхідно зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою за заявою позивача від 18.10.2019 року, оскільки, враховуючи попередню поведінку відповідача, це є єдиним та ефективним способом захисту прав позивача. Наведений висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду викладеної у постанові від 02.07.2020 року у справі №825/2228/18. Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд дійшов до таких висновків. Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України). Відповідно до частин 1,8 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу. З огляду на з`ясовані у даній справі обставини та визначений судом спосіб захисту прав позивачки, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю під час ухвалення судового рішення. Суд зауважує, що у разі ухилення відповідача від виконання у встановлений судом строк зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду, це рішення підлягає примусовому виконанню у порядку, установленому Законом України "Про виконавче провадження". У разі можливих зловживань владою з боку відповідача при виконанні цього рішення, позивачка вправі, на підставі статті 383 КАС України, подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивачки, підтверджених таким рішенням суду. Разом з тим, суд вважає за доцільне, на підставі частини 6 статті 245 КАС України, визначити відповідачу розумний строк виконання рішення суду в частині зобов`язання вчинити певні дії - не пізніше 30 днів з дня набрання ним законної сили. Частиною 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., а відтак саме цю суму слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування наказу, а також зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-13400/14-20-СГ від 23.09.2020 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів з дня набрання законної сили цим рішенням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за заявою [PERSON] від 18.10.2019 року. Стягнути на користь [PERSON] (с. Чемерпіль, Гайворонського району Кіровоградської області, 26335; РНОКПП [NUMBER] ; адреса для листування: [ADDRESS] ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кропивницький, 25030; код ЄДРПОУ 39767636). Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Результат: granted