Вид судочинства: administrative
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося із позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі ФОП [PERSON] , відповідач) про стягнення з фізичної особи-підприємця [PERSON] в дохід бюджету податковий борг в сумі 22 953,02 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). Так, зокрема, за відповідачем обліковується податковий борг в загальній сумі 22 953,02 грн. З метою погашення податкового боргу була сформовано та надіслано відповідачу податкову вимоги форми «Ф» №0003912-1303-0320 від 18.03.2025. Проте вказані заходи були проігноровані платником, згідно з даними облікової картки платника податків податковий борг залишається несплаченим. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з ФОП [PERSON] в дохід бюджету податковий борг в сумі 22 953,02 грн грн. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи суддею одноособово. Копія ухвали від 12.11.2025 про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» та відбитком календарного штемпеля від 25.11.2025, тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) вказана ухвала є врученою. Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних мотивів та підстав. Судом встановлено, що за відповідачем ФОП [PERSON] станом на 03.10.2025 обліковується податковий борг у загальній сумі 22 953,02 грн, з яких: По єдиному податку з фізичних осіб, який виник: - згідно поданої самостійно за 2024 рік податкової декларації №9424569555 від 07.02.2025, платником не забезпечено сплату податкового зобов`язання в сумі 15 576,61 грн. по терміну сплати 19.02.2025; - згідно поданої самостійно за 1 квартал 2025 року податкової декларації №9110564526 від 23.04.2025, платником не забезпечено сплату податкового зобов`язання в сумі 3 763,68 грн., по терміну сплати 20.05.2025. Крім того, у платника наявна переплата в сумі 200,00 грн. Відтак, загальний борг по даному податку складає 19 140,29 грн, По військовому збору, що підлягають сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, податковий борг виник згідно поданої самостійно за 1 квартал 2025 року податкової декларації №9110564526 від 23.04.2025. платником не забезпечено сплату податкового зобов`язання в сумі 752,73 грн., по терміну сплати 20.05.2025. Відтак, заборгованість, по даному податку становить 752,73 грн. По податку па доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, податковий борг виник: - 09.06.2025 згідно податкового повідомлення-рішення №00/15223/2405 від 19.05.2025, яким платнику донараховано штрафних санкцій в сумі 1 020,00 грн. - 12.09.2025 згідно податкового повідомлення-рішення №00/25522/2405 від 26.08.2025, яким платнику донараховано штрафних санкцій в сумі 2 040,00 грн. Відтак, заборгованість, по даному податку становить 3 060,00 грн. Отже, загальний борг, що підлягає до стягнення, становить 22 953,02 грн. Дані фактичні обставини підтверджуються довідкою про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунком податкового боргу та витягом з ІС «Податковий блок». Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ф» №0003912-1303-0320 від 18.03.2025. Вказана податкова вимога відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржена не була. Таким чином, грошові зобов`язання ФОП [PERSON] в сумі 22 953,02 грн є податковим боргом. Так, відповідно до пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Пунктом 57.3 статті 57 ПК України визначені строки сплати платником податків зобов`язань, зокрема у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Відповідно до п.п. 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Відповідно до вимог н.42.3 ст.42 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про будь-які зміни податкової адреси. Водночас будь-яких відомостей про зміну місцезнаходження відповідачем до контролюючого органу не надавалося. Згідно пунктів 63.2. 63.5 статті 63 ПК України, взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Пунктом 45.1 статті 45 ПК України, визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Так, згідно з пунктом 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування га реалізує державну фінансову політику. Відповідно до підпункту 70.2.4 пункту 70.2 етапі 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься інформація, в тому числі, щодо місця проживання. Тобто платник податків у разі зміни податкової адреси зобов`язаний подати заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (форма 5-ДР) для внесення змін щодо місця проживання. Докази того, що платник податків у встановленому порядку повідомив контролюючий орган про зміну місця проживання, відсутні. Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги. Така позиція також відображена у судових рішеннях: Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 805/1514/17-а, у Постанові Верховного суду від 14.07.2022 у справі 120/479/21-А, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2019 у справі № 857/3458/18. Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018 у справі № 822/2036/18 та від 05.12.2017 №822/2153/17. З матеріалів справи слідує, що податкова вимога належним чином надіслана відповідачу ФОП [PERSON] за відомою контролюючому органу адресою, а саме: [ADDRESS] . Отже, наведене свідчить про виконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкової вимоги з повідомленням про вручення відповідачу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи. Таким чином, надіслана на адресу відповідача податкова вимога, вважається врученою останньому належним чином. Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України). Як уже було зазначено позивач відповідно до статті 59 ПК України надсилав відповідачу податкову вимогу, однак податковий борг залишається несплаченим. Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження. Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України). Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Відтак, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг в сумі 22 953,02 грн, щодо наявності та розміру якого відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву, не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення податкового боргу у вказаному вище розмірі. Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, оскільки у даній справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

Резолютивна частина:
Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ 43143484) до фізичної особи-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення податкового боргу, задовольнити повністю. Стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] в дохід бюджету податковий борг в сумі 22 953,02 грн (двадцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят три гривні 02 копійки).

Результат: granted