Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Костенко С. М.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 06.10.2024 близько 20 год. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] вчинив відносно колишньої дружини наильство психологічного характеру, а саме ображав словами брутальної лайки, погрожував фізичною розправою, чим своїми діями міг завдати шкоди психологчному здоров`ю. В судовому засданні [PERSON] пояснив, що будь-яких неправомірних дій стосовно колишньої дружини не вчиняв. Пояснив, що напередодні 05.10.2024 прийшов з роботи на обід, а дружина, незважаючи на те, що шлюб розірвано, вони проживають однією сім`єю, була у нетверезому стані, на що зробив їй зауваження, остання почала висловлюватися нецензурною лайкою, ображати, він не реагував і пішов на роботу. Повернувшись ввечері додому дружини не було, а тому почав їй телефонувати, остання слухавку не брала, тому набрав її подругу. Подруга повідомила, що дружина в неї, вони трохи випили і вона її садить до таксі, щоб їхати додому. Прочека більше години, дружина не повернулася, а тому почав хвилюватися та повторно набрав подругу дружини, яка була здивована тим, що остання ще не повернулася. Прочекав ніч, але дружина не з`явилася. Вранці зателефонувала подруа дружини, яка повідомила, що їй вдалося розшукати її і вона перебуває в с. Старошийка в нетверезому стані. Він пішов до старшого сина з проханням поїахти та забрати матір, син відмовився, між ними виник конфлікт, у зв`язку з чим він викликав поліцію. Коли приїхала поліція, за нею одразу приїхала його дружина, яка почала ображати його, принижувати, вимагати від поліції його заарештувати, бо він нібито вчиняє домашнє насильство. Поліцейські, яких він просив допомоги, жодного зауваження його дружини на образи, не регагували, а також відмовилися включити боді-камери щоб зафіксувати, що насправді відбувається. Після цього, з невідомих причин надягли йому кайданки та повезли в поліцію. Зазначив, що жодних неправомірних дій ні по відношенню до дружини, ні до поліцейських не вчиняв. Заслухавши пояснення [PERSON] , дослідивши матеріали справи та додатково надані матеріали, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту". Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке. Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення. Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо. У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції. Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15 листопада 2001 року насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу. Звернення до різних органів державної влади, зокрема правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факту вчинення домашнього насильства. Психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивнійсфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нез-датність захистити себе або завдали школи психічному здоров`ю особи. Однак важливо розрізняти поняття "сварка", "конфлікт", "насильство". Сварка - гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами. Насильство - умисне застосування фізичної сили або влади, виконане реально або здійснене у вигляді погрози, спрямоване проти себе, проти іншої особи, групи осіб або громади, результатом є (або з високою ймовірністю може настати) отримання тілесних ушкоджень, смерті, психологічної травми, відхилення в розвитку або різного роду шкода. Психологічне насильство - це будь-яке зловживання, яке є емоційним, а не фізичним. Він може включати в себе будь-яке слово від словесного зловживання та постійну критику до більш витончених тактик, таких як залякування, маніпуляції та відмову будь-коли бути задоволеними від дій інших. Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуюються негативними психолгчними проявами; зіткнення протилежних інтересів та поглядв, напруження і крайнє загострення суперечностй, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно колишньої дружини, протокол складено лише на підставі заяви останньої, без належної перевірки. Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні рапорті на лінію 102 06.10.2024 поліцію викликав саме [PERSON] , а не його колишня дружина [PERSON] . З невідомих причин поліцейські, які прибули за викликом, не здійснювали фіксування перебіг події на боді-камеру. З невідомих причин не перевірили доводи заявника [PERSON] з приводу виклику, обставин, а обмежлиь лише відібранням заяви та складенням рапорту. В даному випадку рапорт поліцейськоо, який є зацікавленою особою, не є джерелом доказів. Та обставина, що в квітні 2024 [PERSON] був притягнутий до відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП, не є доказом його винуватості за події, які відбувалися 06.10.2024, а лише є кваліфікуючою обставиною - повторність. Таким чином, судом встановлено, що в діях [PERSON] відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністартивна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності. Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення. З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно [PERSON] не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Резолютивна частина:
Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ст. 173-2 ч.2 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття. Суддя С.М.Костенко

Результат: closed