Вид судочинства: commercial
Суддя: Крижний Олександр Миколайович
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, строк дії договору, умови надання послуг з постачання холодної води та водовідведення, облік спожитої води, строк та порядок оплати наданих послуг, факт надання послуг, наявність порушення споживачем умов договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг, правомірність та обґрунтованість нарахування основного боргу і штрафних санкцій. Так, судом встановлено, що 01.01.2015 між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (виконавець) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення №238, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - послуги), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно з п. 1.2 договору орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача, узгодженої з відділом водозбуту виконавця, яка є невід`ємною частиною договору. Загальний обсяг ар слуг з централізованого постачання холодної води орієнтовно складає: 4002,96 м3/рік. Загальний осяг послуг з централізованого водовідведення орієнтовно складає: 4002,96 м3/рік. Відповідно до п. 2.1 договору тарифи на послуги (за 1 м3 без ПДВ) становлять: Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №1154 від 15.08.2014 за 1 м3 без ПДВ: вода питна - 2,99 грн., стоки - 2,91 грн. Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору орієнтовно становить 1968,12 грн. без ПДВ, у тому числі за: централізоване постачання холодної води 997,40 грн. без ПДВ за 333,58 м3; водовідведення 970,72 грн. без ПДВ за 333,58 м3. Вартість послуг може бути змінена відповідно до вимог чинного законодавства України (п.2.2 договору). Пунктом 2.3 договору передбачено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку води справляється за їх показниками згідно з пунктами 10-13 Правил №630. У пункті 1.4 договору "Характеристика засобів обліку та регулювання споживання води" сторонами не вказано порядкового і заводського номерів, виду та типу засобу обліку води, його перших показань і місця встановлення. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (п.2.4 договору). Згідно з п. 3.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач здійснює оплату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення у грошовій формі в повному обсязі не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця. Можливі інші форми оплати наданих послуг, які не суперечать діючому законодавству України (п.3.2 договору). У відповідності з п. 3.3 договору плата за надані послуги при наявності засобів обліку води здійснюється за їх показниками та розподілом у відповідності до п.1.4. договору. У разі відсутності засобів обліку або їх показників, плата за надані послуги здійснюється, тимчасово, розрахунковим шляхом за затвердженими нормами водоспоживання. Вартість витрати води, об`єми якої визначаються індивідуальними технологічними нормативами використання питної води на утримання багатоквартирного житлового фонду, сплачуються споживачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, у відповідності до вимог Порядку №205 та Методики №126 (п. 3.4 договору). Відповідно до п. 3.5 договору в разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку води, за умови якщо мешканці будинку не мають квартирних засобів обліку та які сплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуються витрати води, об`єми якої визначаються індивідуальними технологічними нормативами використання питної води споживача, інших юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень в цьому будинку та сумарні витрати води за показниками всіх квартирних засобів обліку. При наявності стовідсоткового водомірювання квартир житлового будинку, різниця між сумою та показаннями обліку на вводі в будинок, відноситься на рахунок споживача та сплачується останнім (п. 3.6 договору). При наявності часткового водомірення квартир житлового будинку сума показань квартирних водомірень сумується з сумою потреби квартири без водоміру, та отримана різниця між показаннями загальнобудинкового водоміру на вводі в будинок та загальною сумою витрати води мешканцями квартир житлового будинку, відноситься на рахунок споживача та сплачується останнім (п. 3.7 договору). Згідно з п. 4.2.2 договору споживач зобов`язаний в повному обсязі у встановлені договором строки, оплачувати послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, відповідно до встановлених тарифів. Пунктом 10.12 договору передбачено, що споживач для підписання акту про кількість отриманих послуг направляє свого представника у відділ Водозбуту виконавця не пізніше 01 числа кожного місяця наступного за звітним. Якщо представник споживача не прибув у встановлений термін, або відмовився від підписання акту, виконавець на підставі даних технічних засобів обліку води, або нормативів (норм) водопостачання у односторонньому порядку складає акт, який вважається узгодженим споживачем та є підставою для здійснення нарахувань та подальшої оплати останнім, один примірник акта в триденний строк направляється на адресу споживача. Об`єми послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення, що надаються на об`єкти, які перебувають в управління споживача, визначаються за показниками будинкових технічних засобів обліку, а у разі відсутності останніх за нормативами питного водопостачання з подальшим розподілом їх на норми водоспоживання та витратами по утриманню будинку (п. 10.13 договору). Відповідно до п. 9.1 договору цей договір укладається на 3 роки та набирає чинності з 01.12.2013 у відповідності до ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України і діє в частині надання послуг з водопостачання та водовідведення до 01.12.2016, а в частині розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією зі сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Доказів розірвання даного договору матеріали справи не містять. На підтвердження виконання умов договору позивач надав акти приймання передачі послуг від 30.04.2020, від 29.05.2020, від 30.06.2020, від 30.07.2020, від 31.08.2020. Вказані акти отримані представником відповідача, що підтверджується підписам останнього. Позивачем виставлені відповідачу рахунки на оплату послуг: №17349/06/348н від 30.04.2020 на суму 2835,18 грн., №21550/06/348н від 29.05.2020 на суму 2835,18 грн., №26027/06/348н від 30.06.2020 на суму 2835,18 грн., №30527/06/348н від 30.07.2020 на суму 9312,16 грн., №34779/06/348н від 31.08.2020 на суму 4425,89 грн., №39618/06/348н від 30.09.2020 на суму 3381,45 грн. Всього виставлено рахунки на суму 25513,56 грн. Вказані рахунки представник відповідача отримав, що підтверджується корінцями про отримання рахунків (а.с.35-37). Позивач зазначає, що відповідач вказані рахунки у встановлений строк не оплатив, у зв`язку з чим, у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору. Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України). Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору, зокрема: об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення водовідведення на підставі укладених ними договорів. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоповерхового будинку" для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема, виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку регулюються Господарським кодексом України в частині господарчого забезпечення діяльності негосподарюючих суб`єктів. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень. Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України). Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи позивача не спростував. З урахуванням наведених вище доказів, надані позивачем докази (договір, акти приймання-передачі централізованого постачання холодної води і водовідведення, рахунки на оплату послуг позивача, реєстри-попередження, акт звірки) в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 25513,56 грн. є більш вірогідними, ніж докази надані відповідачем. Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення підлягають задоволенню. Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню у розмірі 657,22 грн., інфляційні втрати 43,63 грн., 3% річних у розмірі 161,75 грн. Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п. за несвоєчасну оплату послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у термін визначений п.3.2, п.3.4 цього договору, споживач сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 0,1% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період, за який сплачується пеня. Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 657,22 грн. за період 11.05.2020 по 19.10.2020. При перевірці розрахунку пені суд звертає увагу на наступне. Частиною 5 ст. 254 Цивільного кодексу України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Позивачем при нарахуванні пені не враховано положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (10.05.2020 (неділя), а 11.05.2020 вихідний день (перенесено святковий день 09.05.2020), 10.10.2020 (субота) - вихідні дні), а тому останніми днями оплати за цими періодами є 12.05.2020 та 12.10.2020 відповідно, а тому прострочка настала з 13.05.2020 та 13.10.2020. Також позивачем допущено арифметичних помилок при підрахунку. Отже, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 650,70 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У разі прострочення виконання зобов`язання, на вимогу виконавця споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п.5.1.1 договору). Позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 161,75 грн. за період з 11.05.2020 по 19.10.2020 та інфляційні втрати у розмірі 43,63 грн. за період з червня по вересень 2020. Оскільки при нарахуванні 3% річних позивачем допущено аналогічні помилки, що і при нарахуванні пені, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 160,27 грн. Також позивачем допущено арифметичних помилок при нарахуванні інфляційних втрат, тому вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 43,43 грн. З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 26367,96 грн., з яких 25513,56 грн. - основний борг, 650,70 грн. - пеня, 160,27 грн. - 3% річних, 43,43 грн. - інфляційні втрати. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2101,35 грн.

Резолютивна частина:
Позов Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" про стягнення заборгованості у розмірі 26376,16 грн. - задовольнити частково. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Рязанова 17" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, 17, ідентифікаційний код 38788938) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 38788938) заборгованість у розмірі 25513,56 грн., пеню у розмірі 650,70 грн., 3% річних у розмірі 160,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 43,43 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2101,35 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 11.01.2021 Суддя О.М. Крижний

Результат: partial