Вид судочинства: criminal
Суддя: Капітонов Є. М.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
На початку січня 2017 року, [PERSON] , маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, знаходячись в парку «Ювілейний» в м. Вільнянськ, Запорізької області, шляхом присвоєння знайденого, придбав кастет, який незаконно носив при собі без передбаченого законом дозволу. Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел [PERSON] усвідомлюючи, що придбаний ним предмет, згідно з висновком судово- криміналістичної експертизи за експертною спеціальністю дослідження холодної зброї №2-281 від 24.04.2017 року: «...є холодною зброєю ударно-дробильної дії, а саме кастетом, виготовлений з використанням промислового обладнання...», діючи незаконно, зберігаючи його при собі, незаконно переніс вказаний предмет до парку «Соборний» (Леніна) в м. Вільнянськ, Запорізької області, де даний кастет було виявлено у нього та вилучено працівниками поліції, при проведенні огляду, який мав місце 06.02.2017 року о 16 годині 10 хвилин. 26 березня 2017 року, у вечірній час доби, [PERSON] , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись на території двору будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , таємно з корисливих мотивів викрав майно останньої, а саме велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 5000 гривень, чим завдав потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на вказану суму. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] винну у скоєному злочині визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, пояснив, що на початку січня 2017 року, знаходячись в парку «Ювілейний» в м. Вільнянськ, Запорізької області, знайшов кастет, який носив\~ та зберігав при собі, переніс кастет до парку «Соборний» (Леніна) в м. Вільнянськ, Запорізької області, де даний кастет було виявлено у нього та вилучено працівниками поліції, при проведенні огляду, який мав місце 06.02.2017 року о 16 годині 10 хвилин. Відносно епізоду 26.03.2017 [PERSON] винну у скоєному злочині визнав у повному обсязі, подію та обставини встановлені під час досудового розслідування беззаперечно визнав, пояснив, що напередодні заходив до будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , до свого знайомого [PERSON] , якому залишив свою куртку.\~ 26 березня 2017 року зайшов до даного домоволодіння, щоб поспілкуватися з [PERSON] , однак його вдома не було. Перебуваючи на території домоволодіння в нього виник умисел здійснити крадіжку велосипеду «Україна» зеленого кольору. Заволодівши майном він покинув територію домоволодіння та розпорядився майном на власний розсуд. Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу. За епізодом 26 березня 2017 року, проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] повністю доведена в судовому засіданні, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. За обвинувальним актом дії [PERSON] кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища. Однак в судовому засіданні, обставини\~ за якими встановлена кваліфікуюча ознака ч.3 ст.185 КК України - проникнення до сховища не підтвердилась на підставі наступного: Як пояснив в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Україна» зеленого кольору, виник у нього на території домоволодіння, де проживає його знайомий [PERSON] . Метою входження до території домоволодіння був намір поспілкуватись з [PERSON] . Обставини, щодо виникнення умислу у обвинуваченого [PERSON] на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не оспорювались. Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 КПК України державне обвинувачення це\~ процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. За приписами ч.6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Прокурором, захисником та обвинуваченим, з реалізації прав сторін кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК України, клопотань про зміну обсягу доказів, що підлягають дослідженню у встановленому судом порядку до суду не заявлялось. Відповідно до п. 22 роз`яснень Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.\~\~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено вину обвинуваченого [PERSON] \~ щодо вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, з кваліфікуючою ознакою\~ - проникненням до сховища. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що в діянні обвинуваченого [PERSON] відсутня кваліфікуюча ознака, як проникнення в сховище, та кваліфікує дії обвинуваченого [PERSON] за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки; в порядку ч.1, 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Обвинувачений в судовому засіданні щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, конкретні обставини справи та дані про обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, яка є особою раніше судимою, психічними захворюваннями не страждає, перебуває на обліку у лікаря нарколога, характеризується за місцем проживання посередньо. Відповідно до ст.66 КК України в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття. Наявність зазначених обставин встановлена на стадії досудового розслідування, про що зазначено в обвинувальному акті та під час судового розгляду дані обставини не спростовані та сторонами не оспорюються.\~ Відповідно до ст.67 КК України в якості обставин, що обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочину. Наявність зазначеної обставини встановлена на стадії досудового розслідування, про що зазначено в обвинувальному акті та під час судового розгляду дана обставина не спростована та сторонами не оспорюється. Приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальний злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи наявність обставин, що пом`якшують та обтяжує покарання обвинуваченого, з урахуванням особи [PERSON] , суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом\~ часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В порядку ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом\~ часткового складання призначених покарань з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2017, у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. На переконання суду зазначене покарання в повному обсязі буде відповідати меті визначеній ч.2 ст.50 КК України. Цивільний позов в порядку ст.ст.129, 326 КПК України суд залишає без розгляду, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання цивільного позивача. Судові витрати\~ відсутні. Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, клопотань прокурора про обрання запобіжного заходу до суду не надходило. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 263, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість місяців). Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом\~ часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 2 роки. В порядку ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2017, у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців. Строк відбування покарання рахувати з 09.06.2017. Цивільний позов залишити без розгляду. Речовий доказ кастет, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору. Суддя: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 03.01.2018

Результат: guilty