Вид судочинства: commercial
Суддя: Борисенко І.І.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
31 січня 2020 року між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією, Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" та Публічним акціонерним товариством "Вторес" (далі - Відповідач, орендар) було укладено договір № 1176 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір оренди). Відповідно до п.п. 1.1, 21 договору, орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 22.01.2019 № 1/136, розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.12.2019 № 923 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (окремо стояча нежила будівля), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт, яке знаходиться за адресою: м. Київ, б-р Кольцова, 17А, літ. Б для розміщення суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність із збору і сортування вторинної сировини, загальною площею 20 м2. Факт отримання відповідачем у строкове користування об`єкта оренди, загальною площею 20 м2, що знаходиться у місті Київ, б-р Кольцова, 17А, літ. Б, підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту приймання-передачі об`єкта від 31.01.2020. Відповідно до п. 2.4. орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі об`єкта. Відповідно до п. 3.1 договору оренди, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням від 21.04.2015 №415/1280, і становить без ПДВ 423 грн. 14 коп. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку січень 2020 року 8 462,77 грн. Відповідно до п. 3.2, 3.6., 3.7 договору оренди, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. Орендна плата сплачується ОРЕНДАРЕМ на рахунок ПІДРИЄМСТВА-БАЛАНСОУТРИМУВАЧА, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Орендна плата сплачується ОРЕНДАРЕМ незалежно від наслідків господарської діяльності ОРЕНДАРЯ щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця. У пункті 9.1 договору встановлено, що договір діє: з 28 грудня 2019 року до 26 грудня 2022 року. Відповідно до п. 4.2.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі. В результаті неналежного виконання орендарем умов договору оренди станом на 10.09.2020 р. за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за період з лютого по серпень 2020, яка складає 29 843,37 грн. Заперечення відповідача щодо не вірно визначено позивачем відсоткової ставки для нарахування орендної плати за спірним договором безпідставні, оскільки всупереч ст. 74 ГПК України доказів визнання договору чи його частини недійсним, розірвання чи зміни договору суду не надано. Тому суд вважає правомірним нарахування позивачем, відповідно до п. 3.1 договору, орендної плати за спірним договором. Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що орендна плата з урахуванням її індексації є однією із істотних умов договору оренди. Частиною третьою статті 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та пунктом 4.2.3 договору оренди встановлено, що відповідач зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до вимог статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" орендар за користування об`єкта оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов`язково стягується орендна плата. Відповідно до 3.7. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця. За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов`язково стягується орендна плата. Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, оскільки доказів сплати орендної плати в порядку визначеному умовами договору матеріали справи не містять, позовна вимога про стягнення основного боргу за період з лютого по серпень 2020 в розмірі 29 843,37 грн. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 5 925,74 грн. пені та 752,65 грн. штрафу. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України). Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Пунктом 6.2 договору передбачено за порушення строків орендної плати та інших платежів орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню у розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості. Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Оскільки заявлені до стягнення розміри пені та штрафу є вірними, позовні вимоги про стягнення з відповідача 5 925,74 грн. пені та 752,65 грн. штрафу також підлягає задоволенню судом. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позов Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" задовольнити повністю. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Вторес" (04073, м. Київ, вул. М.Вовчка, 16-Б, ідентифікаційний код 01882568) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ідентифікаційний код 39607507) заборгованість з орендної плати у розмірі 29 843 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сорок три) грн. 37 коп., 5 925 (п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 74 коп. пені, 752 (сімсот п`ятдесят дві) грн. 65 коп. штрафу, 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Результат: granted