Вид судочинства: criminal
Суддя: Скирда Б. К.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , 25.12.2023 близько 19:00 год., перебуваючи поблизу автобусної зупинки, що по вул. 206 Дивізії, 3, в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, неподалік магазину «Материк», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбав шляхом знахідки біля сміттєвого баку прозорий зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів № СЕ-19/124-23/14876-НЗПРАП від 28.12.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, масою 0, 289 г., яку поклав до правої кишені шортів у яких був одягнутий, і таким чином, незаконно придбав і зберігав при собі вищевказану психотропну речовину без мети збуту до моменту зупинення [PERSON] о 21:10 год. працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області по вул. 206 Дивізії, 3, навпроти магазину «Материк» в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, де останній повідомив працівникам поліції, що має при собі вищевказану психотропну речовину, яку було вилучено у ході проведення огляду місця події. Своїми умисними діями [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту. Обвинувачений [PERSON] в присутності захисника - [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що підтверджується його заявою від 01.01.2024 на ім`я прокурора щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що обвинувачений обізнаний зі своїми правами, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції. Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України. Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що вина [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена. Суд кваліфікує дії обвинуваченого [PERSON] за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, тяжкість скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінальних проступків. Обвинувачений вину визнав повністю, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання [PERSON] , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено. Призначаючи обвинуваченому [PERSON] покарання, суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства. Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого. Одночасно судом враховується те, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК України передбачено як альтернативні такі види основних покарань: штраф, виправні роботи, арешт, обмеження волі. Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що [PERSON] працює на даний час і має стабільні джерела доходу, які б надавали можливість сплатити штраф у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає призначення покарання у виді штрафу недоцільним. З цих же підстав недоцільним є призначення покарання у виді виправних робіт. Суд вважає, що призначення обвинуваченому [PERSON] покарання у вигляді арешту не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень. Враховуючи викладене вище, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому міру покарання у виді обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою для його виправлення та перевиховання і попередження вчинення ним нових злочинів та надасть можливість останньому довести розуміння своїх протиправних дій та своє виправлення. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/14876-НЗПРАП від 28.12.2023 - 1514 грн. 56 коп. Запобіжний захід до обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не застосовувався. Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. На підставі зазначеного та

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на [PERSON] наступні обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-23/14876-НЗПРАП від 28.12.2023 в розмірі 1514 грн. 56 коп. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень, 56 копійок). Речові докази після набрання вироком законної сили: - порошкоподібну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - 4-ММС, масою 0,289 г., яка передана до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області - знищити; - DVD-R диск, на якому наявні три відеозаписи: «0000021_100150_20140126100306_0007», «0000021_100150_201401261008 07_0008» та «0000021_100078_20231225221541_0005» - зберігати при матеріалах кримінального провадження №12023255340000176. Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення. На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Головуючий [PERSON]

Результат: guilty