Вид судочинства: criminal
Суддя: Жовтан П. В.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , діючи систематично, з прямим умислом, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли з побутових причин, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», з використанням своєї переваги у фізичній силі, вчиняв неправомірні дії, щодо застосування психологічного насильства стосовно своєї співмешканки [PERSON] , з якою перебуває у сімейних відносинах та проживає в одному помешканні в будинку [ADDRESS] . Вказані неправомірні дії виражались у погрозах застосування до [PERSON] фізичної розправи, словесних образах, погрозах і принижуванні її честі та гідності, що призвели до психологічних страждань та погіршення якості її життя, внаслідок чого [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: - 03.01.2023р. за вчинення 27.11.2022р. адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 гривень (справа №504/3832/22, провадження № 3/504/10/23); - 14.08.2023р. за вчинення 20.07.2023р., адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у штрафу у розмірі 170 гривень (справа № 504/3073/23, провадження № 3/504/2057/23). Продовжуючи свої неправомірні дії, 22.10.2023р., приблизно о 21:00 годині, більш точний час не встановлений, [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , діючи з прямим умислом, цілеспрямовано усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, будучи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли з побутових причин, вчинив сварку з [PERSON] , під час якої словесно ображав, принижуючи її честь та гідність, та з усвідомленням своєї переваги у фізичній силі, висловлював погрози застосування до неї фізичної розправи, чим вчинив психологічне насильство стосовно [PERSON] , що призвело до психологічних страждань та погіршенню стану життя, яке виявилося у зміні емоційного стану, низькій здатності до витіснення і підвищеної уваги до негативних сигналів, підвищеної тривожності, застрягаємості, фіксованості на негативних переживаннях, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості. Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений [PERSON] свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно за обставин, викладених в обвинувальному акті він чинив відносно своєї співмешканки [PERSON] домашнє насильство, неодноразово виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував її. Факти притягнення його до адміністративної відповідальності не оспорює. Вважає, що всі конфлікти відбуваються на побутовому ґрунті та через його зловживання алкогольними напоями. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України, з чим також погодився прокурор та потерпіла. Допитана в судовому засіданні потерпіла в судовому засіданні потерпіла [PERSON] про те, що вона підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті, дійсно її співмешканець [PERSON] систематично вчиняв відносно неї домашнє насильство. Він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, однак висновків для себе не робив. На даний час їх відносини покращилися, [PERSON] перестав вживати алкогольні напої та змінив ставлення до неї. Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися. Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються. Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого [PERSON] в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого [PERSON] суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, за ознаками домашнього насильство, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, зокрема, враховує те, що [PERSON] раніше не судимий в силу ст.89 КК України, на обліку у лікарів: нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем поживання, скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії нетяжких відповідно до ст.12 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого [PERSON] , відповідно до положень ст.66 КК України являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині). Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено. В судових дебатах прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області [PERSON] вважав можливим призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі із застосуванням іспитового строку, згідно ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Потерпіла [PERSON] просила суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства За таких обставин суд вважає, що при обранні [PERSON] міри покарання у виді обмеження волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Застосувати ст.75 КК України і звільнити [PERSON] від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку [PERSON] не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України покласти на [PERSON] такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Суддя [PERSON]

Результат: guilty