Вид судочинства: administrative
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , що діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, яка полягає у не призначенні, не нарахуванні та невиплаті допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі згідно із Порядком №332 синові позивача, [PERSON] , відповідно до заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, поданої 15.03.2024, зобов`язати Управління соціальної політики Тернопільської міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання як внутрішньо переміщеній особі згідно із Порядком №332 відповідно до заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, поданої 15.03.2024, синові позивача, [PERSON] , в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з березня 2024 року через [PERSON] , як законного представника [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після подання нею заяви на призначення допомоги 15.03.2024 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вже 16.03.2024 (субота) їй було перераховано 3000,00 грн. на картковий рахунок. Тобто, вважає, що її заява ще не була розглянута і допомога не була продовжена на дитину, як непрацездатну особу, що отримує пенсію по втраті годувальника. На думку позивача, нарахування та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам її синові, [PERSON] (як отримувачу пенсії), підпадає під дію пункту 13-1 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 ( в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709, надалі, Порядок №332), і позбавлення його зазначеної виплати є протиправним, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Враховуючи вимоги Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 №709, надалі, Порядок №332) та те, що [PERSON] зареєстрований як внутрішньо переміщена особа з 2014 року (тобто, не підпадає під перелік осіб, яким допомога може бути призначена) вважає, що Управлінням прийнято правомірне рішення у даній справі. Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Просить врахувати, що заява позивача ще не була розглянута належним чином, і допомога не була автоматично продовжена на дитину відповідно до абзацу 2 пункту 131 Порядку №332 як непрацездатну особу, що отримує пенсію по втраті годувальника. Ухвалою суду від 18.11.2024 постановлено відмовити у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що 14.03.2024 [PERSON] було видано довідку обласної МСЕК (серія 12ААГ № 723749) про встановлення інвалідності ІІ групи з 25.01.2024. [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON] , [INFO] взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, що підтверджується довідками від 03.11.2014 №6117-217, від 30.01.2019 №6117-5000022763. 15.03.2024 [PERSON] звернулась до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Після цього, Управлінням праці та соціальної політики прийнято рішення №1299724980-2024 - 1 від 28.03.2024 "Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання". В подальшому, листом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 12.07.2024 [PERSON] повідомлено про те, що їй продовжено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 по 31.08.2024 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, як особі з інвалідністю другої групи загального захворювання. На сина [PERSON] , [INFO] допомогу не продовжено, оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї за четвертий квартал 2023 року 13317,44 грн. перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (9444,00). Також, листом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 15.08.2024 [PERSON] повідомлено про те, що їй продовжено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 по 31.08.2024 в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, як особі з інвалідністю другої групи загального захворювання. На сина [PERSON] , [INFO] допомогу не продовжено, оскільки він перебуває на обліку в управлінні соціальної політики, як внутрішньо переміщена особа з 03.11.2014. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20.03.2022 року (далі Порядок №332), цей Порядок визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку. Згідно п.13-1 Порядку №332 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично: особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги; особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, зокрема таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям і прийомним батькам. У разі коли особі не було продовжено виплату допомоги автоматично, але вона належить до категорій осіб, визначених абзацами другим - четвертим цього пункту, їй може бути призначено допомогу за заявою. Іншим членам сім`ї виплата допомоги може бути продовжена на підставі подання заяви на призначення допомоги. Відповідно до п.13-2 Порядку №332, для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли: 1) у складі сім`ї або серед отримувачів допомоги є непрацююча працездатна особа, яка виховує дитину віком до 18 років, або в сім`ї виховується троє і більше дітей віком до 18 років, всі діти проживають в сім`ї і не виховуються в інтернатних закладах та: - фактичним місцем проживання (перебування) такої сім`ї є території, на яких ведуться бойові дії або території можливих бойових дій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій), території активних бойових дій, що включені до переліку територій; або - сім`я проживає на території, для якої визначена дата завершення бойових дій, включеній до переліку територій, та території, що не включена до переліку територій, але у закладах дошкільної освіти та/або закладах загальної середньої освіти, що розташовані на території територіальної громади, на якій проживає така сім`я, відсутні місця або навчання проводиться он-лайн, дистанційно (повністю або частково). Для такої сім`ї допомога призначається, якщо відомості про відсутність місць у закладах дошкільної освіти та/або закладах загальної середньої освіти або про те, що навчання в таких закладах проводиться в режимі он-лайн, дистанційно (повністю або частково), отримані шляхом інформаційної взаємодії між органами соціального захисту населення та органів управління у сфері освіти. У разі відсутності інформаційної взаємодії уповноважена особа, яка звернулася за призначенням допомоги на сім`ю, надає підтвердний документ щодо відсутності місця у закладі дошкільної освіти та/або закладі загальної середньої освіти для влаштування дитини або щодо проведення навчання в таких закладах в режимі он-лайн, дистанційно (повністю або частково). До 1 вересня 2024 р. допомога може бути продовжена незалежно від місцезнаходження закладу освіти, у якому навчання проводиться в режимі он-лайн, дистанційно (повністю або частково). У цій справі, зокрема у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що рішенням №1299724980-2024 - 1 від 28.03.2024 "Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання", [PERSON] призначено допомогу як внутрішньо переміщеній особі, оскільки вона є особою з інвалідністю ІІ групи, а її сину [PERSON] допомогу не призначено, оскільки він зареєстрований як внутрішньо переміщена особам з 2014 року. Зокрема, на думку відповідача, неповнолітній [PERSON] не підпадає під перелік осіб, яким допомога може бути призначена). Аналогічна причина для відмови зазначена відповідачем у листі від 15.08.2024. Проте, у листі від 12.07.2024 відповідач причину для відмови у продовженні допомоги на [PERSON] , [INFO] мотивує тим, що середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї за четвертий квартал 2023 року 13317,44 грн. перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (9444,00). Поряд з цим спірне рішення відповідача №1299724980-2024-1 від 28.03.2024 не містить конкретної підстави для відмови неповнолітньому [PERSON] (яким саме вимогам Порядку №332 надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не відповідає неповнолітній [PERSON] ). Так, під час перевірки правомірності оскаржуваного рішення, суд враховує, чи прийняте воно з використанням повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискредитації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь яким несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Не наведення мотивів прийнятого державним органом спірного рішення не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення. Оскільки відповідач у спірному рішенні зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у призначенні допомоги, він прийняв невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для неповнолітнього [PERSON] , [INFO] рішення. Суд вважає, що прийняття негативного для позивача рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування повідомлення, яким відмовлено позивачу в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 року у справі №2240/2900/18. Таким чином, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №1299724980-2024 - 1 від 28.03.2024 "Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання" в частині відмови [PERSON] у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання. При цьому, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву [PERSON] від 15.03.2024 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в частині призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі - неповнолітньому [PERSON] , прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача в порядку ст. 139 КАС України.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №1299724980-2024-1 від 28.03.2024 "Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання" в частині відмови неповнолітньому [PERSON] у призначенні допомоги переміщеним особам на проживання. Зобов`язати Управління соціальної політики Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву [PERSON] від 15.03.2024 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в частині призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі - неповнолітньому [PERSON] , [INFO] прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Результат: partial