Вид судочинства: commercial
Суддя: Іванченкова О.М.
Дата ухвалення: 2010-09-07 00:00:00+03

Обставини справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл", м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відповідача 1, Донецької міської ради, м.Донецьк, та Відповідача 2, Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" права на користування земельними ділянками, розташованими за адресою: вул.Артема, 4а, за договором оренди від 06.03.2007р. та договором №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р. на умовах, встановлених цими договорами. В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на погодження істотних умов, передбачених діючим законодавством для договорів оренди земельної ділянки, зокрема, погоджено орендну плату та випадки її зміни, з огляду на що збільшення орендної плати за користування земельними ділянки, відповідно до зазначених правочинів, є незаконним, протиправним та таким, що порушує права та охоронювані інтереси Позивача. Зміна умов договорів в односторонньому порядку, по-перше, забороняється законом, по-друге, не передбачена умовами наведених угод. За викладених обставин, дії Відповідача щодо зміни розміру орендної ставки у цьому випадку є безумовним порушенням права оренди земельної ділянки та права вільного користування нею. На підтвердження вказаних обставин Позивач надав копії договору оренди земельної ділянки від 06.03.2007р., рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №111/1 від 21.02.2004р., плану (схеми) меж земельної ділянки за кадастровим номером 1410136300:00:018:0193, акту про передачу та прийом в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 1410136300:00:018:0193) в натурі від 13.03.2007р., договору оренди земельної ділянки 10.11.2005р., рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №483/1 від 25.10.2005р., плану (схеми) меж земельної ділянки кадастровий номер 1410136300:00:018:0133, акту про передачу та прийом в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 1410136300:00:018:0133) в натурі від 15.11.2005р., витягу з Державного реєстру правочинів №1714768 від 10.11.2005р., договору про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 11.05.2007р., витягу рішення сесії Донецької міської ради №35/37 від 23.07.2009р. Нормативно свої вимоги Позивач обґрунтовує ст.ст.13, 15, 21, 25, 30 Закону України „Про оренду землі", ст.ст.93, 152 Земельного кодексу України, ст.ст.16, 638, 651 Цивільного кодексу України. 22.07.2010р. представником Відповідача 1 та Відповідача 2 надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого право Позивача вже визнано, крім того на теперішній час вищевказані договори оренди є чинними, отже, відсутній предмет спору, провадження по справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України. 07.09.2010р. представником Позивача у судовому засіданні надано відгук на відзив Відповідачів. За змістом вказаного відгуку, Позивач наводить підстави звернення до суду, які полягають у збільшенні нормативної грошової оцінки землі, що спричиняє зміну орендної плати та тим самим призводить до порушення майнових прав Позивача. На заперечення тверджень Відповідачів, викладених у відзиві, він роз'яснює, що наполягає на визнанні за Товариством з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" права на користування земельної ділянки за договором оренди від 06.03.2007р. та договором №1 від 11.05.2007р. „Про внесення змін і доповнень до договору оренди землі від 10.11.2005р." на умовах, встановлених цими договорами, саме у частині сплати орендної плати на умовах договору. Представник Позивача у судовому засіданні 07.09.2010р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача 1 та Відповідача 2 підтримав правову позицію, викладену у відзиві, проти представленого Позивачем відгуку заперечень не надав. Врахував правові позиції сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 06.03.2007р. між Виконавчим комітетом Донецької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" укладено договір оренди земельної ділянки. За змістом наведеного правочину, Відповідач 2 виступив Орендодавцем, а Позивач Орендарем. Згідно п.1 цього договору оренди, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (кадастровий номер 1410136300:00:018:0193) для будівництва автомобільної газонакопичувальної компресорної станції, яка знаходиться на території Ворошиловського району м.Донецька по вул.Лагутенка (перехрестя з вул.Артема.). В оренду надається земельна ділянка загальною площею 450 кв.м. (п.2 договру). Згідно акту про передачу та прийом в оренду земельної ділянки, об'єкт оренди наведеного вище правочину Відповідачем 2 фактично переданий у строкове платне користування Позивачу. Пунктом 4 договору визначена нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки, що становить 531 696,92 грн. у відповідності з довідкою №Ю-35560/2007 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданої 18.01.2007р. Донецьким міським управлінням земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах. Розділом „Орендна плата" договору оренди від 06.03.2007р. передбачений розмір та порядок сплати орендної плати. Так, п.8 визначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та розмірі 3,0% від нормативної грошової оцінки і становить 15950,91 грн. на рік. Даний розмір річної орендної плати на земельну ділянку затверджений у п.4 рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №111/1 від 22.02.2004р. „Про передачу земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" для будівництва автомобільної газонакопичувальної компресорної станції у Ворошиловському районі". Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами (п.9). При цьому, сторони у п.11 договору обумовили перегляд розміру орендної плати один раз на рік у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У розумінні норм діючого законодавства, що регулює земельні відносини, та п.п.7, 39 договору оренди від 06.03.2007р., враховуючи проведення його державної реєстрації (запис №040714600026 від 13.03.2007р.), наведений правочин є чинним на теперішній час та породжує права та обов'язки, обумовлені ним. Одночасно, між Відповідачем 2 та Позивачем 10.11.2005р. укладено ще один договір оренди земельної ділянки, за змістом якого (п.1) Орендодавець (Відповідач) надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер 1410136300:00:018:0133) загальною площею 3 714 кв.м. (п.2) для експлуатації існуючих будівель швейного цеху, вентиляційної, прохідної та двох гаражів по проспекту Лагутенка, 13 у Ворошиловьскому районі м.Донецька за актом про передачу та прийом в оренду. Згідно наведеного акту, складеного сторонами 15.11.2005р., що міститься у матеріалах справи, Відповідач 1 передав об'єкт оренди за даним договором оренди у строкове платне користування Позивачу. Передачу та прийом в оренду земельної ділянки площею 3 714 кв.м. із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення здійснено на підставі рішення Донецької міської ради №483/1 від 25.10.2005р. Рішенням Виконавчого комітету Донецької міської ради №483/1 від 25.10.2005р. встановлена річна орендна плата за земельну ділянку у розмірі 1,5% від її грошової оцінки. За приписами п.4 договору оренди від 10.11.2005р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2035140,61 грн., відповідно до довідки №Ю-26390/2004 від 13.08.2004р. Згідно п.7 договору оренди від 10.11.2005р., на момент укладення цієї угоди загальна річна плата у грошовому вигляді обумовлена у розмірі 30 527,11 грн. Відповідно до п.10 цього правочину, розмір орендної плати переглядається у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У розумінні норм діючого законодавства, що регулює земельні відносини, та п.п.6, 35 договору оренди від 10.11.2005р., враховуючи проведення його державної реєстрації (запис №040514600118 від 15.11.2005р.), наведений правочин є чинним на теперішній час та породжує права та обов'язки, обумовлені ним. Разом з тим, 11.05.2007р. між Відповідачем 2 та Позивачем укладено договір про внесення змін і доповнень до договору оренди земельної ділянки від 10.11.2005р., яким, як вбачається, за обопільною згодою сторін п.п.2, 4, 7 змінено та викладено у наступній редакції. Пунктом 2 визначено передання в оренду земельної ділянки загальною площею 3 264 кв.м із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Пунктом 4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 1410136300:00:018:0133) встановлена на рівні 3856575,03 грн., відповідно до довідки №Ю-36661/2007 від 27.03.2007р. Та, як наслідок наведених змін, у пункті 7, на момент укладення цієї угоди, загальна річна орендна плата визначена на рівні 1,5% від грошової оцінки, що у грошовому еквіваленті становить 57 848,63 грн. 23.07.2009р. рішенням сесії Донецької міської ради №35/37 збільшено середню базову вартість 1 кв.м. земель в м.Донецьку до 248,80 грн. Крім цього, Донецька міська рада зобов'язала виконавчий комітет привести у відповідність рішення №384 від 28.08.2002р. „Про затвердження грошової оцінки земель м.Донецька". Як вказує Позивач, задля виконання зазначеного рішення Управління державного комітету по земельних ресурсах у місті Донецьку зробило перерахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки за договором оренди від 10.11.2005р. та за договором від 06.03.2007р. Згідно з довідкою №05-19-53711, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 8854519,70 грн. Відповідно до довідки №05-19-53643, нормативна грошова оцінка становить 1020750,88 грн. У зв'язку з проведенням індексації грошової оцінки орендованих земельних ділянок, відповідно, була збільшена орендна плата орендованої ділянки, оскільки, базова вартість 1 кв.м. землі рішенням Донецької міської ради №35/37 від 23.07.2009р. становить 248,80 грн. Оцінка вартості земельної ділянки на момент укладання договору оренди від 06.03.2007р. та договору №1 від 11.08.2007р. була проведена, і розмір орендної плати визначався безпосередньо на базі грошової оцінки земельної ділянки, яка встановлена пунктом 4 зазначених договорів. Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Згідно зі статтею 13 Закону України „Про оренду землі" від 06.10.1998 року із внесеними змінами та доповненнями, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Стаття 15 Закону України „Про оренду землі" встановлює істотні умови договору оренди, а саме: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передасться в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Як вбачається із змісту зазначеної статті орендна плата є однією із істотних умов договору. Згідно зі статтею 21 Закону „Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. До істотних умов відносяться умови про предмет, ціну та строк договору, умови, які визначені істотними законом, а також ті умови, щодо яких сторонами обов'язково повинна бути досягнута згода у розумінні ст.180 Господарського кодексу України. Стаття 30 Закону України „Про оренду землі" передбачає, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі, спір вирішується в судовому порядку. Аналогічні приписи встановлюються і Цивільним кодексом. Так, відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається зі змісту договорів оренди земельної ділянки від 06.03.2007р. та від 10.11.2005р., сторонами обумовлено перегляд розміру орендної плати в окремих випадках, а саме, у разі зміни розмірів земельного податку, зміни умов господарювання, передбачених договором (відносно договору оренди від 10.11.2005р.); підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, у тому числі внаслідок інфляції, визначених законодавством, (відносно договору оренди від 10.11.2005р.); погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. Тобто сторони передбачили корегування орендної плати з настанням випадків визначених вище, що за своєю суттю є добровільним волевиявленням сторін відносно зміни ціни договору при наявності перелічених обставин. При цьому, п.33 договору оренди земельної ділянки від 06.03.2007р. передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Аналогічні положення містить договір оренди земельної ділянки від 10.11.2005р., за змістом п.28 якого усі зміни (крім реквізитів для сплати орендної плати) та доповнення до цього договору здійснюються тільки у письмовій формі, оформлюються у вигляді додаткової угоди, яка стає невід'ємною частиною цього договору з наступним посвідченням таких змін в органах нотаріату та перереєстрацією договору. Наведені положення правочинів відповідають визначенням ст.ст.651, 654 Цивільного кодексу України. Отже, зміна орендної плати при настанні випадків, обумовлених вище, в обов'язковому порядку оформлюється у письмовій формі з подальшим її нотаріальним посвідченням. Як вбачається з фактичних обставин справи, що не спростовані у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, а також враховуючи положення діючого законодавства України, що регулюють земельні відносини, зміна розміру земельного податку не відбулась, так само не замінені умови господарювання , не відбулось погіршення стану орендованої земельної ділянки. Також не можна віднести вище визначену зміну орендної плати до інших випадків, передбачених законом, оскільки не вбачається обопільної згоди щодо цього, отже, є одностороннє волевиявлення, що суперечить нормам законодавчих актів. Представник Відповідача 1 та Відповідача 2 у судовому засіданні пояснював, що зміна орендної плати, це зміна, що передбачена умовами правочину внаслідок зміни коефіцієнтів індексації. Проте, з даним не можна погодитись з огляду на наступне. За приписами розділу 3 „Плата за землі населених пунктів" Закону України „Про плату за землю" встановлені коефіцієнти, що застосовується при визначенні орендної плати за землю. Однак, дослідивши зміни наведеного закону, що відбулись, визначені у даному розділі коефіцієнти не змінювались починаючи з 19.09.1996р. У частині 11 ст.7 Закону України „Про плату за землю" встановлено, що у деяких випадках, передбачених цією статтею, ставки земельного податку застосовуються з урахуванням коефіцієнтів індексації, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік. Однак, з наведеного закону не вбачається врегулювання визначення коефіцієнту індексації, крім того, зміни саме коефіцієнту індексації та визначення поняття з посиланням на норму права щодо цього суду не представлено, а, отже, зміни орендної плати не визначено. З огляду на встановлене, є наявним висновок, що обставини щодо зміни орендної плати є такими, що не настали. Таким чином, приймаючи до уваги відсутність випадків, з настанням яких пов'язана зміна (перегляд) орендної плати, відсутність обопільної згоди для цих змін, підстави перегляду розміру орендної плати є такими, що не передбачені угодою та законом, отже, відсутні. Договір оренди від 06.03.2007р. та договір №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2005р. укладено у письмовій формі, підписано представниками сторін, скріплено печатками підприємств та установи, а також посвідчено нотаріально, що відповідає вимогам Закону України. У даних правочинах закріплена воля учасників процесу щодо користування об'єктом оренди на умовах оплати за договором від 06.03.2007р., у розмірі 15 950,91 грн. на рік, та за договором №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2005р., у розмірі 57 848,63 грн. за рік. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки. Згідно із ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з приписів ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Частиною 2 даної норми матеріального права встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Згідно із ч.5 ст.180 Господарського кодексу України, ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За змістом ст.632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін та зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. При цьому, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається, виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Відповідно до ч.7 ст.180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. Згідно з пунктом 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості Відповідно до ст.207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Приймаючи до уваги наведені норми, а також підписання договору оренди від 06.03.2007р. та договору №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р., сторони визначили грошові умови користування об'єктами оренди за цими правочинами. Дані угоди у розумінні наведених приписів чинного законодавства України є такими, що укладені між Позивачем та Відповідачем і тому породжують права та обов'язки, визначені ними. Отже, за викладених обставин, враховуючи наведені норми закону та зміст договору оренди від 06.03.2007р. та договору №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р., вбачається вільне врегулювання суттєвих умов правочинів Позивачем із Відповідачами щодо господарських операцій, які між ними повинні відбутись. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що підстави, які б виключали право Позивача користуватись об'єктами оренди за договором оренди від 06.03.2007р. та договором №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р. на умовах, визначених даними правочинами, саме у частині сплати орендної плати на умовах договору, відсутні. З огляду на дане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" підлягають задоволенню. Згідно зі статтею 25 Закону України „Про оренду землі", орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідне орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Стаття 152 Земельного кодексу України встановлює способи захисту прав на земельні ділянки. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно з частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Таким чином, визнання прав Позивача користуватися земельною ділянкою на попередніх умовах є належним способом захисту. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Вказані обставини та положення наведених вище статей свідчать про неправомірність застосування до правовідносин, які склалися між Позивачем та Відповідачами, односторонньої зміни умов договору, і тому, звернення Позивача до суду з цим позовом є правомірним. Посилання Відповідача 2 на відсутність предмету спору судом до уваги не приймаються, з огляду на викладене вище. Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України. На підставі зазначеного,

Резолютивна частина:
1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл", м.Донецьк, до Відповідача 1, Донецької міської ради, м.Донецьк, та Відповідача 2, Виконавчого комітету Донецької міської ради, м.Донецьк, про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл" права на користування земельними ділянками за договором оренди від 06.03.2007р. та договором №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р. на умовах, встановлених цими договорами, задовольнити. 2.Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю „РосУкрОйл", м.Донецьк, на користування земельними ділянками на умовах, встановлених договором оренди від 06.03.2007р. та договором №1 від 11.05.2007р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 10.11.2205р. 3.У судовому засіданні 07.09.2010 року оголошено вступну та резоютивну частини рішення. 4.Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України. 5.Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили. Головуючий суддя Іванченкова О.М. Суддя Д.О. Попков Суддя Г.Є. Курило Повний текст рішення підписано 10.09.2010р.

Результат: granted