Вид судочинства: criminal
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
на початку червня 2023 року, [PERSON] , діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого [PERSON] , повторно, знаходячись за місцем проживання потерпілого [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , запропонував придбати у нього газову колонку, при цьому повідомивши потерпілому [PERSON] про необхідність попереднього перерахунку грошових коштів на вказані ним реквізити банківської картки та в свою чергу наміру на поставку вказаної газової колонки [PERSON] не мав. Таким чином, потерпілий [PERSON] , будучи введеним в оману, на виконання попередньої усної домовленості з [PERSON] щодо придбання газової колонки, 12 та 14 червня 2023 року перерахував на реквізити банківської картки вказані [PERSON] грошові кошти двома платежами в сумі 1900 грн. та 850 грн., якими [PERSON] в послідуючому заволодів конвертувавши їх у готівку в смт Машівка Полтавського району Полтавської області та розпорядився ними на власний розсуд, при цьому газову колонку потерпілому [PERSON] не поставив. Даними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 2750 грн. Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений [PERSON] , передбачена ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину визнав та показав, що дійсно отримав від потерпілого грошові кошти в сумі 2750,00 грн та обіцяв поставити газову колонку, проте отримавши грошові кошти, товар [PERSON] не передав, гроші не повернув, думав, що минеться, в скоєному щиро кається. Потерпілий [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати кримінальне провадження за його відсутності та повідомив про відсутність претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого з огляду на відшкодування завданої шкоди, по мірі покарання покладається на розсуд суду (а.с.22 на зв.). Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд уважає, що його винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Як особа [PERSON] характеризується посередньо - зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та на адмінкомісії Машівської селищної ради не роглядався, не являється депутатом Машівської селищної ради, раніше судимий та судимість не знята та непогашена: 30.09.2013 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст.ст.187 ч.4, 69, ст.ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.п. 1,4,9, 12, 69, 70 ч.І КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією частини майна, звільнений 15.01.2021 року по відбуттю строку покарання, офіційно не працює, неодружений, зі слів перебуває в цивільному шлюбі, працездатний, згідно із довідкою КНП «Машівська лікарня» від 09.10.2023 № 1305 за допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався, невійськовозобов`язаний (зі слів) (а.с.57-62). Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає. Рецидив кримінальних правопорушень в даному випадку не слід вважати обтяжуючою обставиною, так як згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. При обранні покарання обвинуваченому суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як нетяжкий злочин, особу обвинуваченого, відношення до вчиненого кримінального правопорушення та обставини його вчинення, думку потерпілого, який на суворій мірі покарання не наполягає та претензій до обвинуваченого не має, та висновок пробації, за яким існує високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та виправлення [PERSON] без позбавлення або обмеження волі неможливе (а.с.33-35), доходить висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання саме у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального. Суд уважає що покарання у виді штрафу та виправних робіт призначити неможливо, з огляду на те, що обвинувачений офіційно не працює та стабільного доходу не має. З огляду на висновок органу пробації суд не уважає за доцільне призначити покарання у виді обмеження волі. Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття, суд уважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України строком на 01 рік, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України. Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що оптичний носій інформації (диск), який зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування (а.с.42), потрібно залишити в матеріалах кримінального провадження. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим за ч. 2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 рік. Зобов`язати [PERSON] відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Речові докази: оптичний носій інформації (диск), який зберігається в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування - залишити в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Вирок негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя [PERSON]

Результат: guilty