Вид судочинства: criminal
Суддя: Созанська Л. І.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Ухвалою Бучацького районного суду від 20 липня 2022 року до [PERSON] на підставі ст. ст. 2, 3, 4, 5, 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд строком на 6 (шість) місяців, та застосовано такі обмеження: 1) заборонено вихід з будинку (квартири) по місцю проживання в [ADDRESS] з 22.00 години до 06.00 години ранку кожного дня; 2) заборонено відвідування ресторанів, кафе, барів та інших торгівельних закладів, де продаються спиртні напої на розлив; 3) заборонено виїзд без згоди органів Національної поліції за межі Чортківського району, Тернопільської області, повідомляти про переміну місця роботи та місця проживання відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області; 4) зобов`язано з`являтися чотири рази на місяць, а саме: в перший, другий, третій та четвертий понеділок з 09.00 години по 14.00 годину у відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області. 03 серпня 2022 року [PERSON] у відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області ознайомлено під підпис із ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року про встановлення адміністративного нагляду, а також повідомлено, що він став на облік як адміністративний піднаглядний, вказавши місце свого проживання: [ADDRESS] , де зобов`язався постійно проживати за вищевказаною адресою та без дозволу органів Національної поліції не виїжджати за межі Чортківського району Тернопільської області. У встановленому законом порядку [PERSON] було роз`яснено порядок та умови відбуття адміністративного нагляду та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від адміністративного нагляду, передбачену ст. 395 КК України, що полягає у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. 31 жовтня 2022 року у [PERSON] , обізнаного із обмеженнями, встановленими ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 року щодо заборони залишати будинок за місцем проживання в [ADDRESS] , з 22.00 години по 06.00 годину ранку, а також заборони виїзду за межі Чортківського району Тернопільської області без поважних причин та дозволу відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області, виник умисел, спрямований на самовільне залишення без поважних причин місця свого проживання в [ADDRESS] , з метою ухилення від адміністративного нагляду. Так, 31 жовтня 2022 року [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, тобто без дозволу відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП у Тернопільській області, залишив постійне місце проживання в [ADDRESS] та виїхав до м. Івано-Франківська, звідки повернувся у м. Бучач за місцем свого проживання 08 листопада 2022 року, чим порушив обмеження, передбачені п. п. 1, 3 ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2022 про встановлення йому адміністративного нагляду, а саме: заборону виходу з будинку по місцю проживання в [ADDRESS] з 22.00 години до 06.00 години ранку кожного дня; заборону виїзду без згоди органів Національної поліції за межі Чортківського району Тернопільської області, та вимоги ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі». Таким чином, [PERSON] обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України. 28 листопада 2022 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури [PERSON] , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним [PERSON] , з іншого боку, в присутності захисника [PERSON] , у відповідності до ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Бучацької окружної прокуратури укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці, яке повинен понести [PERSON] . Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України. Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України). Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений [PERSON] та його захисник [PERSON] в підготовчому судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, при цьому [PERSON] беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений [PERSON] беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення. При цьому, суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Вказані обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений [PERSON] повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Бучацької окружної прокуратури [PERSON] та підозрюваним [PERSON] , в присутності захисника [PERSON] , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений [PERSON] самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому його дії кваліфікує за ст. 395 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання. Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні цивільний позов не пред`являвся, запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати та речові докази відсутні. Враховуючи викладене та

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 листопада 2022 року між прокурором Бучацької окружної прокуратури [PERSON] та підозрюваним [PERSON] у присутності захисника [PERSON] . [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці. Початок строку відбування покарання [PERSON] рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal