Вид судочинства: commercial
Суддя: Білоус В.В.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
До початку розгляду справи по суті представником позивача в судовому засіданні подано заяву без дати і номера про збільшення розміру позовних вимог, в якій окрім заявлених в позовній заяві позовних вимог про стягнення боргу в сумі 99960 грн. просить розірвати договір на створення науково - технічної продукції від 19.11.2010 р., покликаючись на закінчення, на думку позивача, 19.02.2011 р. терміну виконання проектної документації і не виконанням відповідачем своїх зобов"язань за договором. Як на правову підставу названої заяви про збільшення позовних щодо розірвання договору позивач зіслався на ч.2 ст.651 ЦК України (регулює підстави для розірвання договору у разі істотного порушення договору другою стороною), інші зазначені в заяві норми ГК України і ЦК України, а також п.7.3 договору на створення науково - технічної продукції від 19.11.2010 р. Представник відповідача заперечив проти задоволення судом заяви позивача про збільшення позовних вимог. Заслухавши пояснення представників сторін з приводу заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог суд, на підставі ст.22 ГПК України, прийшов до висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню і про її відхилення, як такої, що суперечить названій нормі процесуального законодавства. Згідно ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення в справі збільшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду судом справи по суті має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. В позовній заяві № 40 від 14.11.2013 р. предметом позовних вимог є стягнення заборгованості в сумі 99960 грн., в зв"язку з невиконанням робіт за договором про створення науково - технічної продукції від 19.11.2010 р. Як правову підставу позовних вимог в позовній заяві позивачем зазначено статті, які регулюють обов"язковість виконання зобов"язань за договором, строк їх виконання. В заяві про збільшення позовних вимог позивач просить розірвати договір на створення науково - технічної продукції від 19.11.2010 р. і як правову підставу цього зазначає ч.2 ст.651 ЦК України. Із заявою про збільшення розміру позовних вимог позивачем надано платіжне доручення № 78 від 03.01.2014 р. про сплату судового збору в сумі 1218 грн., поштовий опис від 03.01.2014 р., як доказ відправки копії цієї заяви відповідачеві. Предметом позовних вимог в позовній заяві є вимога майнового характеру про стягнення 99 960 грн. боргу, а в заяві про збільшення розміру позовних вимог заявлено позовну вимогу немайнового характеру - про розірвання договору. Із змісту ст.22 ГПК України вбачається, що збільшено (чи зменшено) може бути тільки розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично йдеться про подання іншого позову, а не про збільшення розміру позовних вимог, право на яке передбачено ч.4 ст.22 ГПК України. Із змісту названої норми процесуального законодавства також вбачається право позивача на зміну тільки предмету або підстав позову. Зміна предмету і підстави позову законом не допускається. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку. Аналогічна правова позиція висловлена Вищим господарським судом України в п.п.3.11 і 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". За вказаних обставин заява позивача про збільшення розміру позовних вимог підлягає відхиленню. Відповідач у відзиві на позов і в листі від 29.10.2013 р. та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили. Покликаючись на те, що 19 листопада 2010 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір на розробку «Робочого проекту будівництва цеху тонкого помолу карбонатних порід на Збручанському кар'єрі в с. Збручанське Борщівського р-ну Тернопільської обл.» (п. 1.1 Договору). Строк виконання робіт визначений у п. 2.1 Договору, відповідно до якого він становить 3 місяці з отримання попередньої оплати (згідно п. 3.2 Договору) та вихідних даних. Згідно п. 3.2 Договору Замовник проводить попередню оплату у розмірі 50 % від загальної вартості робіт за даним Договором, тобто 100 329, 00 грн.Позивачем було перераховано кількома платежами попередню оплату за Договором у розмірі 99 960,00 грн. У п. 2.2 Договору вказано, що до початку роботи Замовник зобов'язується надати Виконавцю усі необхідні вихідні дані та технічні умови. У випадку затримки Замовником видачі цих даних термін закінчення робіт переноситься на відповідний строк. Оскільки Відповідачем було отримано майже повну суму попередньої оплати за Договором та первинні вихідні дані саме для виконання робіт на таку суму, Позивач добросовісно виконав свої зобов'язання за Договором перед Позивачем. Додатком № 2 до Договору встановлено календарний план робіт, відповідно до якого виконання робочого проекту було поділено на такі етапи: 1) перерахування замовником авансу на рахунок виконавця (50 %) - 100329 грн.; 2) оформлення замовником акту здавання-приймання НТП; 3) остаточний розрахунок за виконану НТП з урахуванням авансу - 1ООЗЗО грн. Відповідач зазначає, що саме Позивачем було першочергово не виконано зобов'язання за Договором, що спричинило неможливість подальшого виконання проектних робіт Відповідачем: Позивач перерахував неповну суму попередньої оплати (99960 грн. із встановлених 100329 грн.) та з порушенням строку, встановленому у календарному плані, а також Позивачем не були надані усі необхідні вихідні дані для подальшого проведення проектних робіт. Після завершення роботи Виконавець надає Замовнику акт здавання-приймання і науково-технічної продукції (п. 4.1 Договору). Тобто, на Виконавця покладено обов'язок здачі виконаних робіт саме після їх І завершення у повному обсязі, а не частинами. Тому робота, виконана Відповідачем і не повинна була здаватися Позивачу до повного завершення, оскільки у п.2.2 Договору передбачено перенесення терміну здачі при затримці Виконавця у наданні вихідних даних. Крім того, у ч. З ст. 320 ГК України встановлено, що підрядник має право не братися за роботу, а розпочату роботу зупинити у разі порушення замовником своїх зобов'язань за договором, внаслідок якого початок або продовження робіт підрядником виявляються неможливим чи значно ускладненими. Таким чином, подальше виконання робіт Виконавцем було просто неможливим без отримання необхідних вихідних даних. Термін дії Договору - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (виконання і передачі науково-технічної продукції та повного розрахунку за виконані роботи) (п. 7.5 Договору). У п. 7.2 Договору встановлено, що розірвання Договору можливе лише за згодою сторін або рішенням Господарського суду. Ч.1 ст. 188 ГК зміна або розірвання договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.Ненадання даних і стало причиною неможливості проведення подальших робіт з проектування за замовленням. Відповідач вказує, що зі своєї сторони Відповідачем було виконано необхідний обсяг робіт за Договором, а отже сума попередньої оплати не може вважатися необгрунтованою, оскільки була використана для проведення цих робіт. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Із запереченнями відповідача проти позову не погодився. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши подані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст.16, 509, 525, 526, 530, ч.1,2 ст.613, ст.629, ч.1, 2 ст.651, ст.887, ч.1 ст.888, п.1 ч.1 ст.889 ЦК України, ч.1, 2, 3, 4, 5 ст.188 ГК України, ст.33, ч.2 ст.34 ГПК України, прийшов до висновку про те, що позов з підстав і предмету вказаних в позовній заяві задоволенню не підлягає з огляду на таке. 19.11.2010 р. між позивачем (в договорі - "Замовник") та відповідачем (в договорі - "Виконавець") було укладено договір на створення науково - технічної продукції (НТП)(а.с.7-8). За умовами даного договору сторони домовилися про те, що: позивач доручає та оплачує, а відповідач виконує проектні та науково-технічні роботи (НТП), а саме робочий проект будівництва цеху тонкого помолу карбонатних порід на Збручанському кар"єрі в с. Збручанське, Борщівського району, Тернопільської області. Робота за договором має виконуватися у відповідності з технічними, науковими і економічними вимогами, нормами і правилами діючими в Україні та завданню на проектування. Строк виконання робіт - протягом 3-х місяців з дати отримання попередньої оплати згідно п.3.2 договору та вихідних даних (п.2.1 договору. До початку виконання робіт відповідач зобов"язувався надати відповідачеві всі необхідні дані та технічні умови. У випадку затримки позивачем видачі цих даних термін закінчення робіт переноситься на відповідний строк (п.2.2 договору). Загальна вартість робіт погоджена в розмірі 200 659 грн., в тому числі 33 443 грн. ПДВ (п.3.1 договору). Попередня оплата має проводитися позивачем у розмірі 50% від загальної вартості робіт, тобто 100329 грн.(п.3.2 договору). Остаточний розрахунок позивач зобов"язувався здійснити за виконану в повному обсязі роботу протягом 15-ти банківський днів після підписання обома сторонами акту здавання - приймання НТП. Після завершення роботи відповідач зобов"язувався надати позивачеві акт здавання - приймання НТП. Позивач зобов"язувався протягом 3-х робочих днів з дня отримання акту здавання - приймання підписати і відправити відповідачеві цей акт або мотивовану відмову від його підписання та приймання робіт (п.4.1, 4.2 договору). В п.п. 5.1-5.3 договору сторони передбачили відповідальність обох сторін за несвоєчасне виконання зобов"язань за договором. В п.7.2, 7.3, 7.5 договору сторони домовилися про те, що розірвання договору можливе тільки за згодою сторін або рішенням господарського суду. Всі можливі суперечки між сторонами, з яких не було досягнуто згоди, розв"язуються в господарському суді. Термін дії договору - до повного виконання сторонами своїх зобов"язань (виконання і передання НТП та повного розрахунку за виконані роботи). В додатку № 1 (а.с.9) до названого договору сторони погодили величину договірної ціни на створення НТП в сумі 200659 грн., в т.р. 33443 грн. ПДВ. В додатку № 2 (а.с.10) до договору сторони погодили календарний план робіт згідно якому роботи з виготовлення робочого проекту (НТП) мали бути розпочаті 19.11.2010 р. і закінчені 19.02.2011 р. аванс (попередня оплата) мала бути проведена позивачем в сумі 100329 грн. до 22.11.2010 р. Оформлення акту здавання - приймання НТП - 19.02.2011 р. Остаточний розрахунок за виконану НТП з урахуванням авансу - до 22.02.2011 р. в сумі 100330 грн. Позивач на виконання умов договору перерахував відповідачеві в якості авансу (попередньої оплати) 30.11.2010 р. - 49980 грн., 20.12.2010 р. - 30 000 грн., 02.03.2011 р. - 19 980 грн., а всього - 99960 грн. (49980 грн. - 30000 грн. +19980 грн.). Це стверджується банківськими виписками від 30.11.2010 р., 20.12.2010 р., 02.03.2011 р. (а.с.11-13), платіжними дорученнями № 253 від 30.11.2010 р., № 271 від 20.12.2012 р., № 33 від 02.03.2011 р. (а.с.14-16). Попередня оплата позивачем проведена не в повному розмірі - 100329 грн. і з порушенням терміну - 22.11.2010 р., які були передбачені в п.3.2 договору і п.2 "Календарного плану робіт" додатку № 2 до договору. Попередній платіж в сумі 19980 грн. проведений взагалі аж 02.03.2011 р., тобто після терміну закінчення виконання робіт зі створення НТП і оформлення акту здавання - приймання робіт - 19.02.2011 р., встановленого в п.1 і п.3 "календарного плану робіт". Ухвалою від 11.12.2013 р. від позивача вимагалося надати окрім інших доказів також докази виконання позивачем п.2.2, п.7.2 договору, а саме, докази надання вихідних даних, технічних умов, докази розірвання договору в порядку визначеному законом чи п.7.2 договору, докази взяття відповідачем по договору грошових зобов"язань в сумі 99960 грн. Витребування цих доказів судом обумовлене тим, що підставою свої позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив порушення відповідачем зобов"язань за договором і невиконання та непередачу ним робіт зі створення НТП до 19.02.2011 р. На підставі цього позивач вважає, що підлягає поверненню, як борг, сума попередньої оплати 99960 грн., в зв"язку із невиконанням відповідачем своїх зобов"язань за договором. Згідно ст.33, ч.2 ст.34 ГПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В судовому засіданні представник позивача усно пояснив, про відсутність доказів виконання позивачем п.2.2 договору, а саме доказів надання позивачем відповідачеві вихідних даних, технічних умов для виконання робіт зі створення НТП. Представник відповідача в судовому засіданні усно пояснив, що сплата не в повному обсязі попередньої оплати (авансу), сплата її позивачем з порушенням терміну передбаченим "Календарним планом робіт", невиконання позивачем п.2.2 договору і не передання позивачем відповідачеві до початку виконання робіт вихідних даних та технічних умов необхідних для проектування, в зв"язку з тим, що позивачеві його постачальники не повідомили, яке буде конкретно поставлене обладнання, стало причиною з вини позивача невиконання і непередання робіт зі створення НТП до 19.02.2011 р. - терміну встановленого згідно п.2.1 договору і п.1 "Календарного плану робіт". Тому вважає, що згідно п.2.2 договору відповідач не порушив строки виконання робіт, оскільки закінчення робіт перенесено на відповідний строк затримки видачі позивачем вихідних даних і технічних умов, про що сторони домовилися в п.2.2 договору. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів належними засобами доказування виконання ним своїх зобов"язнь за договором, і зокрема, перерахування попередньої оплати в термін і розмірі, передбаченому в договорі, передання відповідачеві до початку виконання робіт усіх необхідних вихідних даних та технічних умов. Відтак, суд приходить до висновку про те, що позивач не виконав своїх зобов"язань за договором - не перерахував попередню оплату відповідачеві в термін і розмірі, передбаченому в договорі, не передав відповідачеві до початку виконання роботи усіх необхідних вихідних даних та технічних умов, тобто мало місце прострочення зобов"язань позивачем, як кредитором за позовом і саме ці порушення зобов"язань позивачем стали причиною невиконання і непередання відповідачем робіт до 19.02.2011 р. - в термін, строк передбачений в Календарному плані робіт, п.2.2 договору, а не порушення зобов"язань відповідачем, як позивач зазначає в позовній заяві і заяві про збільшення розміру позовних вимог. Вказані порушення позивачем зобов"язань за договором і стали дійсною причиною виникнення даного спору. Зміст договору, взятих в ньому зобов"язань стверджують, що між сторонами виникли правовідносини з договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, які регламентуються ст.887-891 ЦК України. Згідно ст.887, ч.1 ст.888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. За договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно - кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Відтак як за змістом п.2.2 договору, так і за законом на позивача покладено зобов"язання передання відповідачеві завдання на проектування, а також інших вихідних даних необхідних для складання проектно - кошторисної документації. Відповідач(підрядник) в силу вимог ч.2 ст.888, п.1 ч.1 ст.890 ЦК України зобов"язаний виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором і має право відступати від них тільки за згодою позивача (замовника). Відтак, відповідач без передачі позивачем до початку робіт - 19.11.2010 р., терміну передбаченому в п.1 Календарного плану робіт, вихідних даних, технічних умов необхідних для проектування, не міг з вини позивача виконати роботи до 19.02.2011 р. Згідно ст.525, 526, ч.1 ст.530, ст.610 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або договором. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ч.1,2 ст.613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов"язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов"язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов"язок, виконання зобов"язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. З огляду на вимоги ч.1 ст.887, ч.1,2 ст.888, п.1 ч.1 ст.890, ч.1,2 ст.613 ЦК України, домовленості сторін в п.2.1, 2.2, 7.2,7.3, 7.5 договору, на встановлення судом факту непередання позивачем відповідачеві до початку робіт - 19.11.2010 р. і по теперішній час всіх вихідних даних і технічних умов необхідних для створення НТП, недосягнення згоди щодо розірвання договору в порядку визначеному в п.7.2, 7.3 договору, про що позивач зазначає в заяві про збільшення розміру позовних вимог і розірвання судом договору, суд приходить до висновку про те, що термін, строк виконання робіт і строк дії договору відтерміновані до передання позивачем відповідачеві усіх вихідних даних, технічних умов, необхідних для виконання робіт зі створення НТП. Відтак, договір на час розгляду судом даної справи є чинним і на позивачеві лежить обов"язок доплатити недоплачену суму попередньої оплати і передати відповідачеві всі необхідні вихідні дані і технічні умови, а у відповідача виконати на протязі 3-х місяців з дня їх отримання роботи і передати їх позивачеві за актом здавання - приймання. 21.10.2013 р. в листі № 37 (а.с.20) позивач пред"явив відповідачеві претензію про повернення 99960 грн. попередньої оплати і запропонував розірвати договір в зв"язку з порушенням відповідачем календарного плану робіт і невиконанням робіт до 19.02.2011 р. В листі № 64/ПК від 29.10.2013 р. (а.с.119-120), відправленому згідно фінансового чеку органу поштового зв"язку від 01.11.2013 р., відповідач надав відповідь на вказану претензію позивача. У своїй відповіді відповідач зазначив, що роботи призупинилися в зв"язку з обставинами, що виникли у позивача із придбанням технологічного обладнання - сушки вхідного продукту, пальника і невирішення питання зберігання готової продукції у силосах. Тому відповідачем запропоновано в свою чергу, розірвати договір, а отримані кошти попередньої оплати - 99960 грн. вважати оплатою фактично виконаних робіт згідно складеного відповідачем виконавчого кошторису.Разом з відповіддю відповідач направив позивачеві накладну, робочий проект (незавершене проектування), виконавчий кошторис на вартість робіт з незавершеного робочого проекту (а.с.44, 75 - 122). Також відповідач надав накази, посвідчення про відрядження, подорожні листи, які стверджують відрядження відповідачем свого працівника для вирішення питань по робочому проекту, фотографії, диск (а.с.45-74). Як претензію позивача та і відповідь відповідача на неї суд розцінює, як пропозиції кожної сторін розірвати договір з посиланням на вину в цьому (порушення зобов"язань за договором) протилежної сторони з метою дотримання п.7.2 договору. Вказані претензію і відповідь суд не розцінює як досягнення згоди на розірвання договору з причин (підстав) вини в цьому іншої сторони, а розцінює їх, як окремими пропозиціями, оскільки кожного із сторін в них висунуті протилежні підстави розірвання - в претензії позивача вказано вину відповідача в порушенні строків виконання робіт, у відповіді відповідача - винні дії позивача в цьому. Доказів, які б стверджували погодження якоюсь із сторін на пропозицію розірвати договір з підстав вказаних нею суду не подано. Згідно ч.1, 2 ст.651, ч.3 ст.653, ст.654, ч.1, 4, 5 ст.188 ГК України зміна або розірвання договору допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того,на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі зміни або розірвання договору зобов"язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов"язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов"язаннями до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв"язку з істотним порушенням договору однією із сторін друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Претензія позивача, відповідь на неї відповідача, заява позивача про збільшення позовних вимог стверджують про те, що між сторонами не досягнуто згоди про розірвання договору в порядку погодженому сторонами в п.7.2 договору. В зв"язку з цим, а також із тим, що судом відхилено заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, як таку, що суперечить вимогам ст.22 ГПК України, кожна із сторін вправі, в установленому законом порядку звернутися з окремим позовом до господарського суду про розірвання договору і вимагати відшкодування збитків, а не боргу, завданих розірванням договору (ст.610, п.1 ч.1 ст.611, ч.5 ст.653 ЦК України, ст.224, 225 ГК України). Також сторони вправі розірвати договір в порядку визначеному ст.652 ЦК України. Предметом позовних вимог в позовній заяві № 40 від 14.11.2013 р. вказано стягнення саме 99960 грн. боргу, а не збитків від неналежного виконання зобов"язань за договором. Підставою цих позовних вимог вказано порушення відповідачем зобов"язань щодо строку (терміну) виконання робіт до 19.02.2011 р., передбаченого договором. Вислів "борг", як предмет позовних вимог може застосовуватися тільки тоді, коли б у відповідача за договором були грошові зобов"язання, або коли законодавець передбачив обов"язок повернення суми попередньої оплати, в випадку передбаченому законодавством (ч.2 ст.693 ЦК України при взаємовідносинах між сторонами купівлі - продажу). За відсутності цих обставин позивач не вправі вимагати стягнення боргу, оскільки у відповідача не було за договором грошових зобов"язань. Позивач вправі, після розірвання в установленому законом і п.7.2, 7.3 порядку, тобто шляхом пред"явлення до суду окремого позову про це, одночасно заявляти позовні вимоги про стягнення збитків завданих розірванням договору і доведеності їх в суді. Оскільки суд прийшов до висновку про чинність договору, про відтермінування строку виконання робіт до передання позивачем відповідачу вихідних даних, технічних вимог, необхідних для виконання робіт, про істотне порушення зобов"язань за договором саме позивачем, що призвело до неможливості виконання робіт відповідачем, про відсутність у відповідача грошових зобов"язань, то позов з підстав і предмету, вказаних в позовній заяві № 40 від 14.11.2013 р., а саме про стягнення 99960 грн. боргу з підстав невиконання відповідачем робіт в строк до 19.02.2011 р., не підлягає задоволенню. Відмова в позові заявленому з підстав і предмету, вказаних в позовній заяві № 40 від 14.11.2013 р. не позбавляє позивача на повторне звернення, в установленому законом порядку, до суду з позовом з інших підстав, предмету, які були вказані в названій позовній заяві, а саме про розірвання договору і відшкодування збитків. Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог з предмету і підстав вказаних в позовній заяві № 40 від 14.11.2013 р., то суд не бере до уваги докази подані позивачем, а саме Робочий проект (незавершене проектування (а.с.75-116), виконавчий кошторис форми 2-П на суму 100926 грн.30 коп. (а.с.44), подорожні листи, накази, посвідчення про відрядження, звіти про використання коштів(а.с.45-70), оскільки ці докази не мають значення для вирішення даного спору і не впливають на прийняття судом рішення у даній справі, а матимуть значення при вирішенні спору між сторонами про розірвання договору і відшкодування збитків. В зв"язку із відмовою в позові, судові витрати на судовий збір в сумі 1999 грн.20 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 69 від 14.11.2013 р., на підставі ч.1,5 ст.49 ГПК України, підлягають віднесенню на позивача.

Резолютивна частина:
1. В позові ТОВ "Збруч - Інвест", код ЄДРПОУ 35027309, с. Збручанське, вул. Соколівська,3а, Борщівського району, Тернопільської області до ПП "Інвест - Сервіс", код ЄДРПОУ 13303082, м. Вінниця, вул. Київська, 14 про стягнення 99960 грн. боргу відмовити. 2. Судові витрати на судовий збір в сумі 1999 грн.20 коп. покласти на позивача. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 09.01.2014 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 13.01.2014 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання. Суддя Білоус В.В. віддрук. прим.: 1 - до справи

Результат: other