Вид судочинства: civil
Суддя: Скляренко В. М.
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
Представник заявниці - адвокат Зінченко М.В., який діє на підставі ордеру серії АР №1069074 від 29.11.2023р, - звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 15.12.1982р. кадровою службою виробничого об`єднання «Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського». В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що на титульній сторінці трудової книжки серії [NUMBER] прізвища заявниці зазначені російською мовою « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », але у документах, що видавались органами реєстрації актів цивільного стану та на підставі яких відбувалась зміна прізвищ заявниці, написання її прізвищ в україномовному варіанті здійснювалось в різних формах: «[PERSON]», « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] ». На теперішній час заявниця документована паспортом громадянина України із зазначенням її прізвища « [PERSON] ». Розбіжність у написанні прізвища заявниці в трудовій книжці, паспорті громадянина України та свідоцтвах про укладання та розірвання шлюбів перешкоджає заявниці реалізувати її право на пенсійне забезпечення, оскільки документально не підтверджується послідовність зміни її прізвищ, внаслідок чого заінтересованою особою не визнається факт належності заявниці трудової книжки серії [NUMBER] . 06.12.2023р. судом відкрито провадження у справі. 26.12.2023р. від заявниці та її представника на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просили розглянути справу без їх участі та ухвалити рішення про задоволення вимог заявниці. Від ГУ ПФУ в Черкаській області на адресу суду не надходило ніяких письмових заяв по суті заявлених заявницею вимог. В судове засіданні учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Натомість відповідно до положень ч. 1 ст. 223, ч. 4 ст. 294 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.12.2010р. Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, заявниця - [PERSON] , народилась [INFO] у м. Херсон /а.с. 13/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.10.2023р. ВДРАЦС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у ВДРАЦС у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано актовий запис про народження №619 від 01.03.1964р., відповідно до якого [INFO] народилась [PERSON] /а.с. 11/. У Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявна наступна інформація. 27.04.1985р. у ВДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано актовий запис про шлюб №354, відповідно до якого укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 12/. 07.01.1986р. у ВДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого жінці присвоєно прізвище [PERSON] /а.с. 15/. 20.04.1986р. у ВДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано актовий запис про шлюб №335, відповідно до якого укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] . 04.03.1987р. зареєстровано актовий запис №131 про розірвання такого шлюбу /а.с. 16/. 10.03.1990р. у ВДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області зареєстровано актовий запис про шлюб №195, відповідно до якого укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , внаслідок чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] . 13.07.1993р. зареєстровано актовий запис №525 про розірвання такого шлюбу /а.с. 18/. Трудова книжка серії [NUMBER] була вперше заповнена 15.12.1982 російською мовою із зазначенням повного імені працівника « [PERSON] », дата народження - [INFO] . Згідно запису №1 у трудовій книжці працівник розпочав трудову діяльність свердлувальницею 1 розряду в МСЦ №3 Виробничого об`єднання «Херсонський комбайновий завод ім. Г.І. Петровського», а відтак саме відділом кадрів цієї юридичної особи мала заповнюватись титульна сторінка трудової книжки. На першій сторінці трудової книжки міститься виправлення прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » - « [PERSON] » - « [PERSON] » із позначкою російською мовою підстав зміни прізвища. Відповідно до таких записів зміна прізвища на « [PERSON] » здійснена на підставі свідоцтва про укладення шлюбу від 27.04.1985р., зміна прізвища на « [PERSON] » здійснена на підставі свідоцтва про шлюб від 20.03.1986р., а зміна прізвища на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб (ідентифікаційні дані вказані нерозбірливо). Вірність виправлень засвідчена печатками підприємств. На теперішній час заявниця бажає реалізувати право на отримання пенсії за віком, але через розбіжність відомостей щодо написання її прізвища (дошлюбного та після розірвання шлюбу) у різних документах вона не має можливості належним чином документально підтвердити правильність відповідних записів про зміну прізвища у трудовій книжці, внаслідок чого ГУ ПФУ в Черкаській області ставить під сумнів факт належності трудової книжки саме заявниці. За таких обставин заявниця має перешкоди для підтвердження факту наявності у неї страхового стажу та права на отримання пенсії, внаслідок чого вона звернулась до суду з даною заявою. Надаючи оцінку аргументам учасників справи в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. За змістом ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України). Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (а. 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 294 ЦК фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Судом встановлено, що документи, які є предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). Натомість варто зауважити, що основним документом, який ідентифікує фізичну особу, є паспортний документ, а також документи, що видаються органами державної реєстрації актів цивільного стану. Натомість, фактично в написанні теперішнього прізвища заявниці в паспорті та трудовій книжці немає розбіжностей. Оспорюваність пенсійними органами факту належності трудової книжки заявниці фактично зумовлена розбіжностями в написанні дошлюбного прізвища заявниці у свідоцтвах про шлюб, про розірвання шлюбу та трудовій книжці, що у свою чергу ставить під сумнів належність трудової книжки заявниці. Таким чином, фактично є порушення права заявниці на отримання пенсії через неоднакове написання в різних документах її прізвища. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами та показаннями свідків. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53). Судом встановлено, що документи, які були предметом судового розгляду, були складені різними установами, в різний час і різними мовами (російською, українською). Російськомовне ім`я « [PERSON] » в україномовному варіанті перекладається як « [PERSON] », а отже російськомовному прізвищу « [PERSON] » в україномовному перекладі відповідає прізвище « [PERSON] ». В той же час транслітерація написання російськомовного прізвища « [PERSON] » може здійснюватись в україномовному варіанті як « [PERSON] », « [PERSON] » , « [PERSON] » тощо. В цьому контексті слід звернути увагу, що під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах повних імен фізичних осіб трапляються випадки сплутування літер и/і, е/є в основах слів. Відповідні розбіжності виникають внаслідок відхилення від орфографічних норм при міжмовних перетвореннях слів під впливом російської орфоепії, внаслідок чого ідентифікація таких орфографічно відмінних записів може ґрунтуватись на їх співвіднесенні з типовими девіаціями. Як вбачається з матеріалів справи на першій сторінці трудової книжки первинне прізвище працівника зазначене російською мовою як « [PERSON] ». Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » - « [PERSON] » - « [PERSON] » здійснена на підставі свідоцтв про шлюб, які за вказаними датами частково співпадають з відомостями, що зазначені у Державному реєстрі актів цивільного стану. Написання теперішнього прізвища заявниці у паспорті громадянина України та трудовій книжці є однаковим « [PERSON] ». До того ж у всіх документах співпадають відомості про повне ім`я, по батькові та дату народження фізичної особи ( [PERSON] , [INFO] ). Системний логічний аналіз змісту трудової книжки серії [NUMBER] , паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 14.12.2010h/ Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, а також відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу свідчить, що всі ці документи стосуються однієї і тієї ж особи, якою є заявниця, а розбіжності в написанні дошлюбного прізвища через букви и/і, е/є зумовлені помилковою транслітерацією написання прізвищ в російськомовному та україномовному варіантах. Тож суд вважає доведеним існування та правомірність факту належності заявниці трудової книжки серії [NUMBER] , а тому з метою усунення перешкод у реалізації нею свого права на підтвердження трудового стажу суд доходить висновку про можливість задоволення вимог в цій частині. Таким чином, належність позивачці трудової книжки перед судом доведена і у суду не виникає ніяких сумнівів з приводу правомірності зазначених вимог, а задоволення таких вимог сприятиме підтриманню публічного порядку в суспільстві та усуненню оспорюваності законних прав та інтересів позивачки, а відтак вимоги заявниці підлягають задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
Заяву [PERSON] ; заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити. Встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 15.12.1982 року. Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст судового рішення складений 01 січня 2024 року. Головуючий: В.М. Скляренко

Результат: granted