Вид судочинства: commercial
Суддя: Дубова Т.М.
Дата ухвалення: 2014-01-14 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі в сумі 11 329,75 грн., з яких 9 722,26 грн. - основного боргу, 680,55 грн. - 7% штрафу, 926,94 грн. - 20% річних за період з 26.06.13 р. по 16.12.13 р., посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов'язків за договором поставки № 31011 від 01.01.2013 р., обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 193, 216, 230, 232 ГК України, ст.ст. 525, 526, 692 ЦК України. Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. 01.01.2013 р. сторони уклали договір поставки № 31011 (а.с. 16), згідно якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача алкогольні напої (надалі - товар), а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього договору. Згідно п. 9.7 договору, даний договір чинний протягом 2 років з дати укладення. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити договір за один місяць до його закінчення, даний договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін на тих же умовах. Пунктами 4.1, 5.2 договору поставки від 01.01.13 р., сторони передбачили, що найменування, кількість, асортимент товару визначається відповідачем у замовленні та зазначається позивачем у видатковій накладній на товар. Ціна на товар зазначається позивачем у видатковій накладній на товар. Відповідно до п. 6.1 договору, розрахунки за товар повинні бути здійснені відповідачем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, або в іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати. Повідомленням, що є додатком до договору, відповідач визначив коло матеріально-відповідальних осіб, які уповноважені отримувати товар за накладними (а.с. 17). На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 11722,26 грн., що підтверджується видатковими накладними № 5396/5214 від 31.01.13 р. на суму 720,48 грн., № 5403/5215 від 31.01.13 р. на суму 263,40 грн., № 8063/7764 від 04.02.13 р. на суму 4700,52 грн., № 19829/19623 від 18.04.13 р. на суму 6037,86 грн., підписаними сторонами (а.с. 18-21). Відповідач свої зобов'язання за договором виконав частково, перерахувавши за поставлений товар лише 2000,00 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 08.05.13 р. на суму 400,00 грн., від 22.05.13 р. на суму 1000,00 грн., від 26.06.13 р. на суму 600,00 грн. (а.с. 23). Таким чином, заборгованість відповідача станом на 16.12.2013 р. складає суму 9722,26 грн., підтверджена розрахунком позивача, відповідачем не заперечена, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. В п. 7.1 договору поставки, сторони узгодили, що у випадку порушення відповідачем строків оплати вартості одержаного від позивача товару, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення відповідачем строків оплати вартості одержаного від позивача товару більш ніж на 30 календарних днів, відповідач повинен сплатити позивачу штраф в розмірі 7% від суми боргу. Пунктом 9.2 договору, передбачено, що у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від позивача товару, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з простроченням відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки, позивач на підставі п.п. 7.1, 9.2 договору, нарахував штраф 7% в сумі 680,55 грн. та 20% річних в сумі 926,94 грн. за період з 26.06.13 р. по 16.12.13 р., які підтверджені розрахунком позивача (а.с. 8), відповідачем не заперечені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача. Враховуючи, що послуги адвоката відносяться до судових витрат і підтверджені договором від 01.10.2013 р., видатковим касовим ордером від 01.10.13 р. на суму 1500 грн., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, суд вважає за доцільне вимогу позивача щодо стягнення витрат на адвоката задовольнити повністю. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач своїм правом не скористався. Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з фізичної особи-підприємця Сароян Едгара Маратовича (вул. Набережна, 146, смт. Казанка, Казанківський район, Миколаївська область, код 3027323597) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (вул. Озерянівська, 2, м. Горлівка, Донецька область, код 35871504) заборгованість в сумі 11 329,75 грн. (одинадцять тисяч триста двадцять дев'ять грн. 75 коп.), з яких 9 722,26 грн. (дев'ять тисяч сімсот двадцять дві грн. 26 коп.) - основного боргу, 680,55 грн. (шістсот вісімдесят грн. 55 коп.) - 7% штрафу, 926,94 грн. (дев'ятсот двадцять шість грн. 94 коп.) - 20% річних та 1720,50 грн. (одна тисяча сімсот двадцять грн. 50 коп.) - судового збору, 1500,00 грн. (одна тисяча п'ятсот грн. 00 коп.) - витрат на адвоката. Наказ видати позивачу.

Результат: granted