Вид судочинства: commercial
Суддя: Тимченко Б.П.
Дата ухвалення: 2011-11-29 00:00:00+02

Обставини справи:
18.12.2010р. о 10год.30хв. на автошляху Крим 604км + 54,5км. [PERSON], керуючи автомобілем Рено Магнум державний номер [NUMBER] з напівпричепом Шмитс S 01 державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], порушивши правила дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем Мерседес Бенц 2429, державний номер [NUMBER]. [PERSON] у відповідності до даних державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є діяльність автомобільного вантажного транспорту (Витяг з ЄДР в матеріалах справи). ДТП відбулась під час здійснення відповідачем підприємницької діяльності. Постановою Свердловського районного суду м. Бєлгород від 15.02.2011р. по справі № 5-69-2011 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення ( копія постанови в матеріалах справи). Автомобіль Мерседес Бенц 2429, державний номер [NUMBER] належить АТЗТ "Регіон" на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Замовлення авто товарознавчого дослідження було доручено орендарю автомобіля [PERSON]. Згідно висновку звіту ТОВ фірма "Арт-синтез" № 271201-1 від 05.01.2011р. вартість матеріальної шкоди, спричиненого автомобілю Мерседес Бенц 2429, державний номер [NUMBER] складає 106445,34грн. Матеріальну шкоду в розмірі 41798,40грн. частково відшкодовано АТ СГ "ТАС" згідно умов договору. Матеріальна шкода автомобілю Мерседес Бенц 2429, державний номер [NUMBER] спричинено джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем Рено Магнум державний номер [NUMBER], який належить відповідачу. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин., що мають істотне значення. Стаття 22 ЦК України встановлює, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків є мірою відповідальності, що застосовується за наявності вини заподіювача шкоди і причинного зв'язку між самою шкодою та неправомірними діями особи, що заподіяла шкоду. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст. 1166 ЦК України). Розмір матеріального збитку, заподіяного транспортному засобу визначається на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092 (далі - Методика). Згідно п 8.2 Методики, вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу визначається такою, що дорівнює ринковій вартості автомобіля на час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно висновку звіту ТОВ фірма "Арт-синтез" № 271201-1 від 05.01.2011р. вартість матеріальної шкоди, спричиненого автомобілю Мерседес Бенц 2429, державний номер [NUMBER] складає 106445,34грн. (41798,40грн. частково відшкодовано АТ СГ "ТАС"). За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 64646,94грн. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 400грн. сплачених за проведення автотоварознавчого дослідження. Стаття 44 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Понесені позивачем витрати в сумі 400грн. до вказаного переліку не відносяться. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 400грн. витрат, пов'язаних з оплатою проведення автотоварознавчого дослідження. Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито покладається на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій. На підставі матеріалів справи та

Резолютивна частина:
1.Позов задовольнити частково 2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] ([ADDRESS], ІПН [NUMBER], інші реквізити невідомі) на користь Акціонерного товариства закритого типу "Регіон" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт.Ювілейне, вул.Фрунзе, 28, к.18, код ЄДРПОУ 24443191, ІПН 24431904179) вартість матеріальної шкоди в розмірі 64646,94грн., 646,50грн. витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 234,55грн. Після набрання рішенням законної сили видати наказ на його виконання. 3. В іншій частині позову - відмовити. Суддя Тимченко Б.П. Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Результат: partial