Вид судочинства: civil
Суддя: Коптєв Ю. А.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Публічне акціонерне товариство комерційний банк „Приватбанк" (ПАТ КБ „Приватбанк") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02 липня 2012 року. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. В той же час відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим, станом на 24 жовтня 2017 року має заборгованість у сумі 67020 грн. 90 коп., з них: 5764,32 грн. - заборгованість за кредитом, 54200,62 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3388,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3167,66 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути в судовому порядку. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явилася. Судові повістки, відповідно до вимог п. 2 ч.7 ст.128 ЦПК України, надсилалися у встановленому законом порядку, отримані завчасно, відповідно до вимог ч.5 ст.128 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач про причини своїх неявок суду повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності або заперечення проти позову суду не надала. Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та ПАТ КБ „Приватбанк" уклали договір б/н від 02 липня 2012 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов. В зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань по кредитному договору станом на 24 жовтня 2017 року має заборгованість у сумі 67020 грн. 90 коп., з них: 5764,32 грн. - заборгованість за кредитом, 54200,62 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3388,30 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3167,66 грн. - штраф (процентна складова). Вказана сума заборгованості, в тому числі зазначений розмір пені повністю узгоджується з розрахунком, який міститься в матеріалах справи.(а. с. 4-5). Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), що вбачається зі ст.610 ЦК України. Вирішуючи питання про одночасне стягнення пені та штрафу, які є видами неустойки приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору б/н від 02 липня 2012 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору сторонами також передбачена сплата штрафів: фіксованої частини та процентної складової. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. Отже, у даному випадку з урахуванням всіх вищенаведених положень, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача лише пені . Разом з цим, суд зазначає, що сторони визначили, що кредит відповідачу наданий під споживчі цілі, тому на думку суду, на нього поширюється законодавство про захист прав споживачів. 15 листопада 2016 року прийнятий Закон України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року та визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. Згідно п. 2 його перехідних положень дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом. Водночас, відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Зазначений принцип, також знайшов своє відображення в ч. 2 ст. 5 ЦК України, згідно якої, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов'язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Згідно до наданого розрахунку заборгованості відповідачу нарахована пеня у розмірі 3388,30 грн., що значно перевищує половину суму наданого їй кредиту. Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка і дають суду підстави для часткового задоволення заявлених позивачем вимог, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача становить - 62847,10 грн. (5764,32 + 54200,62 грн. (заборгованість по відсоткам за користування кредитом) + 2882,16 грн. (заборгованість за пенею). Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1500,35 грн. (62847,1 х 1600/ 67020,90). На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості,- задовольнити частково. Стягнути із [PERSON], [INFO], уродженки с. Ст. Семенівка Барвінківського району Харківської області, ідентифікаційний номер платника податків -[NUMBER], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. №50, заборгованість за договором б/н від 02 липня 2012 року станом на 24 жовтня 2017 року в сумі 62 847 (шістдесят дві тисячі вісімсот сорок сім) гривень 10 (десять) копійок та понесені витрати судові витрати - 1500 (одна тисяча п'ятсот ) гривень 35 (тридцять п'ять) копійок, а всього - 64 347 (шістдесят чотири тисячі триста сорок сім) гривень 45 (сорок п'ять)копійки на рахунок: код ЄДРПОУ 14360570, МФО №305299, рахунок №29092829003111. В іншій частині позову відмовити. Дата складення повного судового рішення 02 січня 2017 року. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Результат: partial