Вид судочинства: criminal
Суддя: Щербак Ю. В.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
10 лютого 2016 року [PERSON] було засуджено Олександрівським районним судом Донецької області за ч.ч.2,3 ст.185,ч.1 ст.309,ч.ч.1,4ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років . Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2020 року [PERSON] встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців із встановленням таких обмежень: - прибувати в період нагляду в 1,2,3 та 4 тижні кожного місяця до співробітників територіального органу поліції,який проводить реєстраційну відмітку; - заборонено залишати місце помешкання в період з 22.00 годин до 06.00 години ранку без відповідного дозволу керівництва відділу поліції; - заборонено виїжджати за межі пункту проживання на постійне чи тимчасове перебування без письмового дозволу керівництва відділу поліції ; - заборонено відвідувати бари,ресторани,кафе,магазини та інші громадські місця, де алкогольні напої реалізуються на розлив,а також вокзали та аеропорти. 22 вересня 2020 року [PERSON] був звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» по відбуттю строку покарання . Того ж дня йому під підпис було оголошено ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 вересня 2020 року про встановлення адміністративного нагляду з обмеженнями. Одночасно обвинуваченому роз`яснено про обов`язок в триденний термін, не пізніше 25 вересня 2020 року прибути та стати на облік в Олександрівському ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області за місцем проживання: [ADDRESS] . Обвинувачений був попереджений про кримінальну відповідальність за несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання по ст.395 КК України. Звільнившись з місць позбавлення волі, [PERSON] , будучи особою щодо якої\~встановлено адміністративний\~ нагляд,умисно,\~з метою\~ухилення від\~адміністративного нагляду,\~після звільненні\~з місць\~позбавлення волі,\~без поважних\~причин у\~визначений \~строк до\~обраного місця\~проживанняне прибув. Дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковані за ст.395 КК України. 11 грудня 2020 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] , якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №12020055590000044 від 10 жовтня 2020 року, та підозрюваним [PERSON] , у присутності захисника [PERSON] , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої, [PERSON] , під час досудового розслідування, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати винуватість в обсязі підозри у вчиненні кримінального правопорушення. За угодою, обвинувачений [PERSON] , та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій [PERSON] за ст. 395 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання [PERSON] за ст. 395 КК України у виді 2 місяців арешту В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, на що він погодився. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений [PERSON] , вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті він підтверджує, як такі, що відповідають дійсності. Так, 22 вересня 2020 року він був звільнений з колонії . Його було ознайомлено з ухвалою суду про встановлення адміністративного нагляду та про обов`язок в триденний термін, не пізніше 25 вересня 2020 року прибути та стати на облік в Олександрівському ВП Краматорського ВП ГУНП України в Донецькій області за місцем проживання: [ADDRESS] .Також він був попереджений про кримінальну відповідальність за несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання . Однак, доїхавши до м. Ізюм, він вирішив не повертатися додому та залишився жити у сторонньої людини, з якою випадково познайомився. На даний час він наймається до приватних осіб будівельником, став на облік в поліції та отримав дозвіл на проживання в м. Ізюмі. В судовому засіданні обвинувачений висловив каяття з приводу вчиненого, просив затвердити угоду про визнання винуватості, повністю розуміє свої права у кримінальному провадженні та розуміє наслідки затвердження угоди,його бажання щодо укладення угоди є обміркованим та добровільним. Під час її укладення, були роз`яснені його права, наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо встановлення винуватості обвинуваченого [PERSON] , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України . Прокурор , обвинувачений та захисник заявили клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості. Судом враховано, що в угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання. Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого, обвинувачений [PERSON] , визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком . Потерпілих у кримінальному провадженні немає, вчиненим злочином шкода завдана лише суспільним інтересам. Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Обвинувачений [PERSON] , погоджується на призначення узгодженого покарання, про що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди,передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та його захисником під час підготовчого судового засідання. Крім того, обвинувачений [PERSON] , був ознайомлений з кримінальною відповідальністю, передбаченою ст. 389-1 КК України щодо невиконання угоди про визнання винуватості. Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального проступку є правильною. Умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкції ст. 395 КК України, не суперечить інтересам суспільства, угода не порушує законні права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст.474 КПК України судом не встановлені. Згідно ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено . Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, скарг від сусідів та мешканців на обвинуваченого не надходило. У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості. Запобіжний захід відносно [PERSON] , не обирався та відповідне клопотання не було заявлено.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за №12020055590000044 від 10 жовтня 2020 року, укладену 11 грудня 2020 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури [PERSON] та підозрюваним [PERSON] , за участі захисника [PERSON] . Визнати [PERSON] винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді 2(двох ) місяців арешту . Виконання вироку покласти на Олександрівське відділення поліції Краматорського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області . Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal