Вид судочинства: criminal
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , 02.05.2021 року близько 02 години 00 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись на території Золотоніського району, Черкаської області, по автодорозі Кедина Гора - Золотоноша, зі сторони с. Кедина Гора в напрямку м. Золотоноша, в порушення вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, знаходячись на 13 км., вказаної авто дороги, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху транспортного засобу відповідно до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням, та допустив з`їзд автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] з проїзної частини на ліве узбіччя, після чого з`їхав у кювет де відбулось перекидання автомобіля. У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , відповідно до висновку експерта № 05-8-01/129 від 25.04.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді травми голови з крововиливом під тверду мозкову оболонку, забоєм головного мозку тяжкого ступеню, забоєм та саднами м`яких тканин голови, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, в зв`язку з небезпекою для життя. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , а саме вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, зі змінами та доповненнями, згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/433 8- ІТ від 25.04.2023, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків - у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] тяжкого тілесного ушкодження. Суд приходить до висновку, що дії [PERSON] необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. 04.01.2024 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури [PERSON] , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в кримінальному провадженні, та обвинуваченим [PERSON] укладена угода про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди [PERSON] беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; зобов`язався співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України. Суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є тяжким. Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання. У судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України. Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого, який підтвердив, що укладення угоди з його сторони є добровільним; захисника, який ствердив, що угода була підписана в його присутності; оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання. Обвинуваченому роз`яснено і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України. Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду від 04.01.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Золотоніської окружної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі п.п. 1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Роз`яснити [PERSON] , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом. Стягнути з [PERSON] на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1912,00 грн. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Речовий доказ: -автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер [NUMBER] , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за адресою: вул. Січова, 3, м. Золотоноша, Черкаська область - повернути за належністю. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя [PERSON]

Результат: guilty