Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Гулий В. П.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Постановою судді встановлено, що [PERSON] 10 вересня 2017 року о 07.40 год., керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer номерний знак [NUMBER] на 96 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, з ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України [PERSON] відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. В апеляційній скарзі особа, притягнуто до адміністративної відповідальності, [PERSON] та його захисник просять скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Вважають постанову судді місцевого суду необґрунтованою та винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджують, що відео надане працівниками поліції не є доказом, Вказують, що транспортним засобом [PERSON] не керував, а лише знаходився у салоні автомобіля який стояв припаркований на узбіччі. Вважають, що протокол складено з порушенням норм ст. 266 КУпАП. Заслухавши пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення,(а.с.1) серії № БР077596 від 10 вересня 2017 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 10 вересня 2017 року о 7 годині 40 хвилин на автодорозі М-14 «Одесса-Мелітополь-Новоазовський», 96 км, Березанський район, водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Тобто, [PERSON] обвинувачується у відмові, як особа, яка керувала транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп'яніння. Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності 2 свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Згідно з порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), серії № БР077596 від 10 вересня 2017 року, особа, притягнута до адміністративної відповідальності, [PERSON], даючи пояснення по суті складеного протоколу погодився з вказаними в ньому обставинами. Як слідує з даних відеоматеріалів з нагрудної камери поліцейського, які знаходяться в матеріалах справи, водій [PERSON] підтвердив факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі в присутності двох свідків, відмовився. Виходячи з письмових пояснень свідка [PERSON],10 вересня 2017 року, близько 7 години 50 хвилин, у м. Миколаєві за адресою автодороги М-14 Одеса-Мелітопіль-Новоазовськ 96 км, він був зупинений працівниками поліції та запрошений у якості свідка для проведення огляду на стан сп'яніння. У його присутності [PERSON], водій автомобіля [NUMBER], який мав ознаки алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова), від пропозиції працівників поліції пройти огляд для визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі. Факт відмови [PERSON] від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння підтверджено і поясненнями свідка [PERSON] від 10 вересня 2017 року. Вказані докази свідчать, що водій [PERSON], як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях [PERSON], складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При накладенні стягнення на [PERSON], - визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП. Доводи апелянтів стосовно того, що відеозапис не являється доказом, є безпідставними, оскільки ст. 251 КУпАП встановлено, що дані технічного засобу, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, являються доказами в справі про адміністративне правопорушення. Посилання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, [PERSON] та його захисника в апеляційній скарзі щодо не керування [PERSON] 10 вересня 2017 року близько 7:40 год. транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer номерний знак [NUMBER], на автодорозі М-14 «Одесса-Мелітополь- Новоазовський», 96 км, є також безпідставними, спростовані наведеними вище доказами, яким суддею місцевого суду надана належна оцінка. Твердження апелянтів щодо порушення працівниками поліції ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкісні реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, не знайшло підтвердження в ході апеляційного перегляду, а тому є також безпідставними. Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказують апелянти, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим. Місцевий суд в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, [PERSON] обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Резолютивна частина:
Апеляційну скаргу [PERSON] та захисника [PERSON] залишити без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 грудня 2017 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Суддя

Результат: denied