Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Борейко О. Г.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
До Тростянецького районного суду Вінницької області 28 грудня 2023 року надійшов матеріал про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Справі присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 147/1739/23 (провадження №3/147/731/23, після переєстрації № 3/147/24/24). Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2023 року №1018 [PERSON] , будучи директором ТОВ "Продовольча безпека" (код ЄДРПОУ 44709288, юридична адреса: вул. Батіг, буд. 30, с. Четвертинівка, Гайсинський район, Вінницька область), вчинив правопорушення завищено суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2023 року в сумі 23833 грн, чим порушено п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 1877.1 ст. 187, ст. 188, ст. 193, п. 200.4, п. 200.7 , п. 200.9 ст. 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 2001.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010; 2755-VІ не вписано податкові накладні на суму 23533 грн та не зареєстровано в ЄРПН, чим порушено ст. 186, ст. 187, ст. 188, ст. 193, ст. 194 та ст. 201 ПКУ зі змінами та доповненнями. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, для розгляду зазначеного матеріалу визначено суддю Борейко О. Г. та матеріали було призначено до судового розгляду. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, громадянин [PERSON] , на розгляд адміністративного матеріалу до суду не з`явився. Матеріали справи місять: - протокол про адміністративне правопорушення №1018 від 06.12.2023 відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП; - витяг з акту документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року ТОВ "Продовольча безпека" від 06.12.2023 №23611/02-32-07-03/44709288. Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. КУпАП визначає форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення і рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. У них, зокрема, мають бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації. Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Під час підготовки справи до розгляду судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] містить порушення вимог ст. 256 КУпАП. Так, в протоколі від 06 грудня 2023 року не зазначено дати (часу) вчинення правопорушення, лише зазначена дата складення акту щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 року ТОВ "Продовольча безпека", що не може розцінюватися судом як час виявлення правопорушення, яке не є триваючим. Крім того, зі змісту протоколу від 06 грудня 2023 року, складеному відносно [PERSON] вбачається, що належним чином не викладена суть адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Зазначена частина вказаної статті передбачає відповідальність за: - відсутність податкового обліку, - порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. В той же час, зі змісту протоколу вбачається, що [PERSON] будучи директором ТОВ "Продовольча безпека" (код ЄДРПОУ 44709288, юридична адреса: вул. Батіг, буд. 30, с. Четвертинівка, Гайсинський район, Вінницька область), вчинив правопорушення: завищено суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2023 року в сумі 23833 грн, чим порушено п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 1877.1 ст. 187, ст. 188, ст. 193, п. 200.4, п. 200.7 , п. 200.9 ст. 200, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7, п. 2001.10 ст. 201 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ не вписано податкові накладні на суму 23533 грн та не зареєстровано в ЄРПН, чим порушено ст. 186, ст. 187, ст. 188, ст. 193, ст. 194 та ст. 201 ПКУ зі змінами та доповненнями. Отже викладена в протоколі про адміністративне правопорушення суть правопорушення не відповідає диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, яка є бланкетною. Диспозиції банкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки. Отже, у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення. З адміністративного протоколу, складеного відносно [PERSON] не вбачається, які саме дії вчинено чи не вчинено особою, яка притягується до відповідальності, в результаті чого ТОВ «Продовольча безпека» у вересні 2023 року завищено суму бюджетного відшкодування. Саме у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, які саме дії або бездіяльність вчинені певною особою, в чому полягає їх протиправність, тобто, обов`язковим є всебічне та повне відображення суті адміністративного правопорушення, проте, в даному випадку, при складанні протоколу не зазначено його об`єктивної та суб`єктивної сторони, які б відповідали диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді, оскільки діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також до протоколу не додано документів, які б свідчили про те, що громадянин [PERSON] є директором товариства, та з якого часу виконує такі обов`язки, й відповідно не додана копія його посадових обов`язків. Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються у тому числі «інші відомості, необхідні для вирішення справи». До адміністративних матеріалів не надано жодних документів, які підтвердили, що [PERSON] , дійсно перебуваючи на посаді головного державного інспектора Жмеринського відділу перевірок платників в розумінні ст. ч. 1 ст. 255 КУпАП є тією посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальних органів «уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення», у тому числі за 163-1 - 163-4 КУпАП. Суду не подано доказів повноважень посадової особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та формувала справу про адміністративне правопорушення. Таким чином, оскільки до адміністративних матеріалів не було надано жодних доказів наявності у [PERSON] відповідних повноважень на складання протоколу за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суду не можливо встановити і перевірити чи складений протокол уповноваженою на те особою. Відповідно до п. 1 ст. 255 КУпАП встановлено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218, 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи: центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та його територіальних органів (статті 51-2, 155-1, частини перша і третя статті 161-1, статті 162-1, 163-1 - 163-4, 163-12, 163-15, частини друга і третя статті 163-17, статті 164, 164-5, 164-16, 166-16, 166-17, 177-2). Таким чином, вивчивши адміністративний матеріал та дослідивши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності [PERSON] за частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення належить повернути ГУ ДПС у Вінницькій області для належного дооформлення. Відповідно до вимог частин 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Положення статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачають обов`язок з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Згідно зі змістом статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договорами", статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права. Так, у пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим. У справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 року) та «Карелінпроти Росії» (рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коливикладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватисядозахисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених статті 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам "Кобець проти України" від 14.02.2008 року, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001 року, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, у тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості дати належну та повну оцінку адміністративним матеріалам, в частині доведеності чи спростування вини [PERSON] . Наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Без усунення зазначених недоліків неможливо виконати вимоги статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо прав особи, яка притягається до відповідальності, а також статей 245, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи. За таких обставин суддя дійшов висновку, що справу варто повернути для належного оформлення особі, яка склала протокол. При цьому суд, ухвалюючи рішення про повернення справи для доопрацювання, враховує позицію Верховного Суду України, згідно з якою визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14), а також позицію ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену у п.12 Постанови Пленуму від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», згідно якої, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Резолютивна частина:
Повернути адміністративний матеріал відносно [PERSON] за частиною 1 статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Головного управління ДПС у Вінницькій області Державної податкової служби України для належного оформлення. Постанова остаточна, оскарженню не підлягає. Суддя О. Г. Борейко

Результат: other