Вид судочинства: criminal
Суддя: Дзюба О. А.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
17 грудня 2024 року приблизно о 15 год. 30 хв., [PERSON] , [INFO] , перебувала поруч біля будинку, що за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишка, 3, де на землі біля дерева знайшла згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет, в якому знаходилась кристалоподібна речовина зеленого кольору. Будучи особою, що вживає психотропні речовини, [PERSON] , припустила, що знайшла особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. У цей час у [PERSON] , виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено -PVP, для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, [PERSON] підняла з землі знайдений нею згорток, відклеїла ізоляційну стрічку червоного кольору та побачила всередині зіп-пакет, в якому знаходилась кристалоподібна речовина зеленого кольору та впевнилась, що дійсно у знайденому зіп-пакеті з кристалоподібною речовиною зеленого кольору, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. В цей час, у [PERSON] виник протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Продовжуючи свою протиправну діяльність, [PERSON] , обмотала ізоляційною стрічкою червоного кольору, та помістила незаконно придбаний нею зіп-пакет, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, до правої кишені штанів, в які була вдягнена та стала незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту та пішла по власних справах. 17 грудня 2024 року приблизно о 16 год. 00 хв., за адресою: м. Київ, бул. Дарницький, 3-А, працівниками поліції було зупинено [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що зберігає при собі заборонену речовину, а саме «солі». В подальшому, в період часу з 16 год. 34 хв. до 16 год. 43 хв., за адресою: м. Київ, бул. Дарницький, 3-А, співробітниками поліції, а саме дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, під час безперервного відеозапису за участю двох понятих проведено особистий обшук, в ході якого у [PERSON] , з правої кишені штанів, в які остання була вдягнена, вилучено згорток, обмотаний ізоляційною стрічкою червоного кольору, всередині якого знаходився зіп-пакет з кристалоподібною речовиною зеленого кольору, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,502 г., яку остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту. Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-24/73820-НЗПРАП від 19.12.2024: Надана на дослідження кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Надана на дослідження кристалоподібна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,502 г. PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г. Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження. До обвинувального акту відносно [PERSON] долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20 зазначив, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Призначаючи покарання [PERSON] , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, яка офіційно не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує її вік та стан здоров`я. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Також, в силу приписів ст. 57 КК України, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді виправних робіт. Висновку про неможливість призначення судом обвинуваченій [PERSON] покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд дійшов, зокрема, на підставі роз`яснень наведених у абз. 4 п. 2, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Крім цього, вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті. Так, Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта. Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за доцільне призначити обвинуваченій [PERSON] покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено. В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Запобіжний захід відносно [PERSON] не обирався. Відповідно до положень ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк відбуття покарання [PERSON] обчислювати з дня її постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили. Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи. Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: кристалічну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено масою 0,502 г., що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 023265 від 24.12.2024) - знищити. Стягнути з [PERSON] на користь держави 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-24/73820-НЗПРАП від 19.12.2024. Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити [PERSON] право на звернення з клопотанням про помилування. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання копії вироку. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя [PERSON]

Результат: guilty