Вид судочинства: criminal
Суддя: Суботіна С. А.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, із корисливих мотивів, із метою особистого збагачення, 07.10.2024 близько 15 год. 00 хв., перебуваючи поблизу пасовища біля с. Шевченко Криворізького району Дніпропетровської області, вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2001», реєстраційний номер [NUMBER] , 1987 року випуску, вартістю 41185,90 грн, який належить [PERSON] , чим спричинив останній збитки на вказану суму Дії [PERSON] суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом. Він же, 07.10.2024 приблизно о 17 год. 10 хв., через незачинену хвіртку зайшов на територію подвір`я домоволодіння [ADDRESS] , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до домоволодіння, звідки викрав автомобільний акумулятор марки «Volt», моделі «60 Ah», вартістю 993,60 грн; автомобільний генератор від автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2103», вартістю 1012,50 грн; шини «Rosava» «Бц20», розмірами 175/70R13, вартістю 1178,39 грн; диски автомобільні ВАЗ 2103 металик R13, вартістю 1203,25 грн; металеву каністру, об`ємом 20 літрів, вартістю 275,00 грн; домкрат марки «Elegante», гвинтовий ромбоподібний, вантажністю 1т, вартістю 611,89 грн; бензин А-95 об`ємом 20 л, вартістю 1119,80 грн. Після чого, [PERSON] разом із викраденим майном із місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 6394,43 грн. Дії [PERSON] суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину визнав, не заперечувала обставин, викладених в обвинувальному акті. Надав показання про те, що на початку жовтня 2024, близько 16-17 год. 00 хв., був на пасовищі, пас корів, вживав спиртне. Перебуваючи під дією алкогольних напоїв, вирішив заволодіти транспортним засобом та майном раніше знайомої [PERSON] . Автомобіль та викрадені речі продав у м. Високопілля Херсонської області за 3000,00 грн, які витратив на власні потреби (цигарки, продукти харчування). У вчиненому щиро розкаюється, зробив для себе відповідні висновки та зобов`язався у майбутньому подібних дій не вчиняти, просив суворо не карати. Викрадене майно повернуто в повному обсязі та потерпіла не має до нього претензій. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового проводження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлено [PERSON] за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого [PERSON] є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому [PERSON] , суд керується ст. 50, ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушенні, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким (ч. 1 ст. 289 КК України) та тяжким (ч. 4 ст. 185 КК України) злочинами, особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, характеризується посередньо за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, утриманців та групи інвалідності не має, раніше не судимий(а.п.51-123). При цьому, суд враховує, що за змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Таким чином, із урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що достатнім для виправлення, перевиховання [PERSON] , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, буде необхідним та достатнім призначення покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог, передбачених ч. 1 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, відшкодування шкоди, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування. Судом встановлено, що обвинувачений [PERSON] у рамках даного кримінального провадження був затриманий на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, згідно з протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.10.2024 (а.п.127-129). Відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2024, до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а саме, з 10.10.2024 до 04.12.2024. Отже, вказаний запобіжний захід 04.12.2024 сплив, а клопотання сторони обвинувачення щодо продовження дії запобіжного заходу, або його обрання до суду не надходили та відповідно, судом не розглядалися. Таким чином, попереднє ув`язнення в період із 08.10.2024 по 10.10.2024 та період перебування [PERSON] під цілодобовим домашнім арештом з 10.10.2024 по 04.12.2024, підлягає зарахуванню в строк покарання у виді позбавлення волі, відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України. Інші заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні не застосовувалися. Цивільний позов до обвинуваченого [PERSON] у вказаному кримінальному провадженні не подавався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, згідно зі ст. 124 КПК України.

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання: -за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; -за ч. 1 ст. 289 КК України, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити [PERSON] покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України, у строк покарання зарахувати період попереднього ув`язнення [PERSON] з 08.10.2024 по 10.10.2024, із розрахунку день за день та період перебування останнього під цілодобовим домашнім арештом з 11.10.2024 по 04.12.2024, із розрахунку: три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на [PERSON] наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Початок строку відбування покарання [PERSON] обчислювати з моменту проголошення вироку. Речові докази: -автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21013», р/н [NUMBER] , металеву каністру ємністю 20 л, автомобільний генератор, автомобільний акумулятор марки «VOLT», з надписом «60 АМ», домкрат помаранчевого кольору, металевий ключ, фрагмент буксир овального тросу жовтого кольору, колесо з зимовою гумою який передано на зберігання потерпілій [PERSON] ; чохол зі спинки водійського сидіння, ручку КПП, які зберігаються у камері речових доказів ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, - передати за належністю [PERSON] ; -сліди папілярних ліній на чотирьох стрічках (а.п.27,168-169), - залишити у матеріалах кримінального провадження № 12024041410000235 від 08.10.2024; -куртку військового зразка ЗСУ пік сель, яку поміщено до сейф пакету НПУ № WAR 1852546, спортивні штани чорного кольору, що поміщено до сейф пакету № QYH 1852546, кросівки коричневого кольору, які поміщено до сейф пакету № WAR 1852545 та згідно з квитанцією від 08.10.2024 (а.п.130-131) зберігаються в камері речових доказів ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, - повернути [PERSON] . Стягнути з обвинуваченого [PERSON] процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок (а.п.31) та трасологічної експертизи в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок (а.п.158). Матеріали кримінального провадження № 12024041410000235 від 08.10.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України щодо [PERSON] (у 1 томі на 219 аркуша) залишити при обвинувальному акті, із подальшим зберіганням у справі № 171/2798/24 (провадження № 1-кп/177/107/25). Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя:

Результат: guilty