Вид судочинства: commercial
Суддя: Смирнова Ю.М.
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
01.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Майнау» (постачальник) та Приватною науково-виробничою компанією «Інтербізнес» (покупець) було укладено договір поставки №01/02/22 (надалі - Договір). Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати партіями у власність покупцеві прокладку горбкувату та контейнери для пакування яєць (надалі по тексту - продукція), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити її. Згідно з п. 1.2 Договору найменування, асортимент продукції, вказуються в специфікаціях, які погоджуються сторонами на кожну окрему поставку. Відповідно до п. 3.1 Договору ціна на продукцію визначається та узгоджується сторонами в специфікації, яка підписується разом з договором та є його невід`ємною частиною. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що розрахунки за поставлену згідно договору продукцію здійснюються шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника у строк, передбачений специфікацією, яка являється невід`ємною частиною договору. У п. 3.2. Договору передбачено, що датою поставки продукції є дата підписання покупцем видаткової накладної, якщо інша дата не зазначена в графі «прийнято» під час підпису видаткової накладної уповноваженою особою покупця. Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.4., 4.5 Договору продукція поставляється за рахунок/автомобільним транспортом постачальника. Базисні умови поставки здійснюються на умовах DAP склад покупця: 19732, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с.Ковтуни, згідно Правил Інкотермс 2020. Днем отримання партії продукції вважається дата підписання видаткової накладної на дану партію продукції. Постачальник поставляє продукцію окремими партіями; партія продукції є партія, узгоджена сторонами у специфікації до договору. За змістом п.п. 5.1, 5.2 Договору, продукція передається покупцеві згідно специфікації та видаткової накладної. Право власності та ризик випадкового знищення або пошкодження продукції переходить від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної на партію продукції. Пунктом 9.5 Договору передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та при наявності відбитка печатки на договорі і є чинним до 31.12.2022, разом з тим: в частині поставки продукції - повного постачання постачальником оплаченої покупцем частини продукції, в частині розрахунків - до повного проведення покупцем розрахунків з постачальником за отриману продукцію. 08.02.2022 сторонами підписано Специфікацію №1 до Договору, згідно з якою постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію: назва - горбкувата прокладка №20, кількість - 130000 шт., ціна без ПДВ - 1,75 за шт. 23.02.2022 між сторонами підписано Специфікацію №2 до Договору, згідно з якою постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію: назва - горбкувата прокладка №20, кількість - 148800 шт., ціна без ПДВ - 1,75 за шт. За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором поставки. Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У Специфікації №1 від 08.02.2022 та Специфікації №2 від 23.02.2022 до Договору сторони погодили, що термін оплати продукції - 100 % оплати по факту поставки. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 585480,00 грн. Факт поставки товару підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками видатковими накладними №68 від 08.02.2022 на суму 273000,00 грн та №101 від 23.02.2022 на суму 312480,00 грн. З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 3.2 Договору та умов оплати, визначених Специфікаціями №1 від 08.02.2022 та №2 від 23.02.2022, строк виконання грошового зобов`язання по сплаті вартості поставленого товару на момент звернення позивача з даним позовом до суду настав. Проте, як свідчать матеріали справи, в порушення наведених вище положень законодавства та умов Договору відповідач своїх зобов`язань з оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого в останнього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 585480,00 грн. За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приватна науково-виробнича компанія «Інтербізнес» належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України факту існування заборгованості не спростувала, доказів її погашення в добровільному порядку не надала. В ході розгляду справи відповідачем жодних заперечень щодо кількості та якості поставленого позивачем товару наведено не було. Зазначені у відзиві на позовну заяву заперечення відповідача проти позову зводяться до того, що Договір №01/02/22 від 01.02.2022 та Специфікації до нього від імені відповідача підписані особою, яка не мала на це повноважень. Однак, суд зазначає, що за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Встановлена ст. 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Відтак, з огляду на встановлену ст. 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, враховуючи, що доказів визнання Договору в судовому порядку відповідачем не надано, вказаний Договір приймається судом як доказ виникнення між позивачем та відповідачем взаємних прав та обов`язків, передбачених даним Договором. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 585480,00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню. Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - задоволення позову з наведених вище підстав, впливу не мають. У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (Україна, 03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В, ідентифікаційний код 01200244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнау» (Україна, 02160, місто Київ, проспект Возз"єднання, будинок 7-А, офіс 307, ідентифікаційний код 35217308) заборгованість у розмірі 585480 (п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 8782 (вісім тисяч сімсот вісімдесят дві) грн 20 коп. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Суддя Ю.М. Смирнова

Результат: granted