Вид судочинства: administrative
Суддя: Гундяк В.Д.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
23.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (надалі - відповідач) про скасування рішення головного державного виконавця про накладення штрафу. Позовні вимоги мотивовані тим, що головним державним виконавцем відділу виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) протиправно, на переконання позивача, винесено постанову від 10.11.2020 про накладення штрафу у розмірі 10 200 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за повторне невиконання судового рішення, хоча позивачем рішення суду виконується відповідно до покладених судом зобов`язань. Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків. У строк, встановлений судом, позивач усунув вказані недоліки, тому ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Однак, у встановлений строк відзив від відповідача на адресу суду не надійшов. В судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були належно повідомлені в порядку ст. 268 КАС України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням та звітом про відправлення повідомлення на електронну адресу. Враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, необхідних для вирішення справи по суті, оскільки згідно положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді першої інстанції, суд визнав можливим розглянути дану адміністративну справу на підставі наявних у ній доказів в порядку письмового провадження. Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних мотивів. Судом встановлено, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] за період з 05.03.2019 року з урахуванням надбавок за виконання особливо важливих завдань в обсязі 50% та премії в обсязі 23,2%. 27.08.2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №300/658/20, на підставі якого 16.09.2020 відповідачем відкрито виконавче провадження за №63044945. Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом за №0900-0802-8/18312 від 01.10.2020 повідомило відповідача, що 20.08.20 проведено перерахунок пенсії [PERSON] , а різниця між перерахованою та раніше виплаченою пенсією в сумі 10 225,93 грн. нарахована і буде виплачена у разі виділення коштів з Державного бюджету України. Судом встановлено що, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) винесено постанову від 10.11.2020 про накладення штрафу в розмірі 10 200 грн. за повторне невиконання боржником без поважних причин рішення суду. Вважаючи вищевказану постанову протиправною, позивач звернувся із даною позовною заявою до суду. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII). Стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Частиною першою вказаної статті Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Частина друга статті 63 Закону №1404-VIII передбачає, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини першої статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. З системного аналізу даної норми слідує, що передумовою для накладення на боржника штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться після спливу визначеного десятиденного терміну для добровільного виконання, факту невиконання такого рішення саме без поважних причин. Судом встановлено, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2020 позивачем, 20.08.2020 проведено перерахунок пенсії [PERSON] з 05.03.2019 з урахуванням надбавок «за виконання важливих завдань» у розмірі 50% та премії в розмірі 23,2%. Виплата пенсії здійснюється в перерахованому розмірі. Кошти сумою 10 225,93 грн., за період з грудня 2019 року по серпень 2020 року, нараховані та будуть виплачені у разі виділення коштів з Державного бюджету України. Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку з тим, що виплата призначеної стягувачу пенсії фінансується з державного бюджету, то виплата різниці між перерахованою та раніше виплаченою пенсією за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №649 від 22.08.2018 (надалі - Порядок №649). На виконання вимог Порядку №649 позивачем здійснено розрахунок доплати пенсії стягувача, та нараховано 10 225,93 грн. розміру доплати різниці між перерахованою та раніше виплаченою пенсією. Відповідно до Порядку №649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику. Відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України за №28-2 від 22.12.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду. Згідно з підпунктом 8 пунктом 4 вищевказаного положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Враховуючи вищевикладене виплата перерахованих сум пенсії за відсутності виділення Пенсійним фондом України коштів для їх виплати та без фактичного перерахування коштів боржнику не може вважатися невиконанням рішення суду без поважних причин. Зокрема Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі №757/29541/14-а зазначив, що невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Приймаючи оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу, відповідач не встановив факту нарахування 10 225,93 гривень для виплати різниці між перерахованою та раніше виплаченою пенсією, та причини невиплати даної суми. За таких обставин, відповідачем не доведено суду факту встановлення неповажності невиконання позивачем рішення суду. Одночасно суд приймає до уваги те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.12.2020 року у справі №300/3016/20 скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 15.10.2020 у ВП №63044945 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 5 100,00 грн. Окрім цього суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Таким чином, в порядку вищезазначеної статті, суд кваліфікує неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов як визнання позову. Відповідно до ч.4 ст.189 КАС України у разі визнання позову відповідачем повністю суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю. Як наслідок, дії головного державного виконавця відділу виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника за повторне невиконання без поважних причин рішення суду є протиправними, а постанова управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 10.11.2020 ВП №63044945 про накладення штрафу в розмірі 10 200 гривень підлягає скасуванню. За таких обставин позов Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання дій протиправними та скасування постанови від 10.11.2020 підлягає задоволенню. На підставі статті 129-1 Конституції України, статті 63 Закону України "Про виконавче провадження",

Резолютивна частина:
позов задовольнити повністю. Визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про накладення штрафу від 10.11.2020 у ВП №63044945. Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 10.11.2020 у ВП №63044945 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області штрафу в розмірі 10 200,00 грн. Згідно ст. 272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Результат: granted