Вид судочинства: criminal
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Згідно з обвинувальним актом [PERSON] \~( [PERSON] ),\~попереднєпрізвище\~ [PERSON] \~( [PERSON] ), маючи заборону на в`їзд на територію України, неодноразово перетнув державний кордон України у пунктах пропуску через державний кордон за документами, що містять недостовірні відомості. Так,\~16.08.2017\~Кобеляцьким PC\~УДМС України\~в Полтавській\~області,\~у зв`язку\~з порушенням\~Андраніком Мнацаканяном\~( [PERSON] )\~вимог ч.\~3\~ст.\~3\~та ч.\~3\~ст.\~9\~Закону України\~«Про правовий\~статус іноземців\~та осіб\~без громадянства»,\~винесено рішення\~№6\~про примусове\~повернення вказаного\~іноземцята зобов`язано останнього покинути територію України протягом 15 діб, тобто до 31.08.2017, зі встановленням заборони в`їзду на територію України строком на 3 (три) роки, тобто до 16.08.2020. У той же час, незважаючи на покладене на нього зобов`язання, [PERSON] ( [PERSON] ) в зазначений термін територію України не покинув, у зв`язку з чим, за адміністративним позовом Кобеляцького PC УДМС України в Полтавській області про примусове видворення іноземця за межі території України та його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, 21.11.2017 Кобеляцьким районним судом Полтавської області, ухвалено рішення про примусове видворення [PERSON] ( [PERSON] ) за межі України та заборону в`їзду на територію України строком на 5 (п`ять) років, тобто до 21.11.2022. На момент ухвалення вказаного рішення [PERSON] ( [PERSON] ) користувався паспортом громадянина Республіки Вірменії серії [NUMBER] , виданий 09.09.2016 на ім`я [PERSON] . 19.12.2017, після поміщення [PERSON] ( [PERSON] ) до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, останнього було примусово видворено за межі України через Міжнародний аеропорт «Бориспіль» міжнародним авіарейсом №611 «Київ (Україна) Єреван (Республіка Вірменія)». Перебуваючи на території Республіки Вірменія, Андранік Мнацаканян (Алексанян), будучи обізнаним про те, що уповноваженим державним органом України йому заборонено в`їзд на територію України строком на 5 роки, усвідомлюючи, що на підставі раніше отриманого ним закордонного паспорту громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , виданого 09.09.2016 на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ), в якому наявна відповідна відмітка уповноваженого державного органу України про заборону йому в`їзду на територію України, він не зможе на законних підставах в`їхати на територію України, умисно, з метою недопущення відмови Державною прикордонною службою України у пропуску на територію України під час перетину державного кордону, у не встановлений досудовим розслідуванням час, змінив прізвище з [PERSON] ([PERSON] ) на Мнацаканян ( [PERSON] ), взявши дівоче прізвище матері та 17.08.2018 отримав новий паспортний документ закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , який містив недостовірні відомості, а саме про відсутність заборони в`їзду в Україну строком на 5 років, що забезпечило останньому можливість безперешкодно в`їжджати на територію України. Надалі,\~ [PERSON] \~( [PERSON] ),\~продовжуючи реалізацію\~свого злочинного\~умислу направленого\~на незаконний\~перетин державного\~кордону Україниза документами, що містять недостовірні відомості, 16.04.2019 в`їхав на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , виданий 17.08.2018 на прізвище [PERSON] ( [PERSON] ),\~який містив\~недостовірні відомості,\~а саме\~відсутньою відміткою\~про заборону\~на в`їзд\~до України\~строком на\~5\~років, і після завершення прикордонного контролю прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області. Таким чином, [PERSON] \~( [PERSON] )\~обвинувачуєтьсяу незаконному перетинанні державного кордону України, тобто перетинанні державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України за документами, що містять недостовірні відомості, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України. Крім того, згідно з обвинувальним актом, [PERSON] ( [PERSON] ), діючи повторно, незаконно перетинав державний кордон України, за наступних обставин. Так, до закінчення дозволеного 90-денного строку перебування іноземцем на території України, [PERSON] ( [PERSON] ) покинув територію України, виїхавши 05.12.2018 до Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район, Харківська обл.), використовуючи закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , виданий 17.08.2018, на прізвище [PERSON] ( [PERSON] ). Надалі,\~ [PERSON] \~( [PERSON] ),\~продовжуючи реалізацію\~свого злочинного\~умислу,\~направленого на\~незаконне перетинання\~державного кордону\~Україниза документами, що містять недостовірні відомості, діючи повторно 17.10.2019 вдруге в`їхав на територію України через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , виданий17.08.2018 на прізвище [PERSON] ( [PERSON] ),\~який містив\~недостовірні відомості,\~а саме\~відсутньою відміткою\~про заборону\~на в`їзд\~до України\~строком на\~5\~років, і після завершення прикордонного контролю знову прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області. В подальшому, до закінчення дозволеного 90-денного строку перебування іноземцем на території України, [PERSON] ( [PERSON] ) покинув територію України, виїхавши 15.01.2020 до Російської Федерації через пункт пропуску «Гоптівка» (Дергачівський район Харківська обл.), використовуючи закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] , виданий 17.08.2018 на прізвище [PERSON] ( [PERSON] ). Надалі,\~ [PERSON] \~( [PERSON] ),\~продовжуючи реалізацію\~свого злочинного\~умислу,\~направленого на\~незаконне перетинання\~державного кордону\~Україниза документами, що містять недостовірні відомості, діючи повторно, 20.09.2020 втретє в`їхав на територію України через пункт пропуску «Сеньківка» (Городнянський район Чернігівської обл.) з Російської Федерації, пред`явивши під час проходження прикордонного паспортного контролю вищевказаний закордонний паспорт громадянина Республіки Вірменія серії [NUMBER] .08.2018 на прізвище [PERSON] ( [PERSON] ),\~який містив\~недостовірні відомості,\~а саме\~відсутньою відміткою\~про заборону\~на в`їзд\~до України\~строком на\~5\~років, і після завершення прикордонного контролю знову прослідував до місця свого тимчасового проживання в смт. Білики Полтавського району Полтавської області, де перебуває і дотеперішній час. Таким чином, [PERSON] \~( [PERSON] )\~обвинувачуєтьсяу\~незаконному перетинанні\~державного кордону\~України,\~тобто перетинанні\~державного кордону\~України особою,\~якій заборонено\~в`їзд на\~територію України\~в пункті\~пропуску через\~державний кордон\~України за\~документами,\~що містять\~недостовірні відомості,\~вчиненому повторно,\~тобто у\~вчиненні кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.\~2\~ст.\~332-2\~КК України. 24.05.2021 року під час досудового розслідування між підозрюваним [PERSON] ( [PERSON] ) та прокурором [PERSON] укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений погодився на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді 1 року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 332-2 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, сторони погодились остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі та із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з призначенням іспитового строку, встановленого судом. При вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним [PERSON] ( [PERSON] ) прокурором враховано такі обставини: можливість зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні; процесуальне спрощення розгляду справи, можливість прискорення судового розгляду; економія бюджетних коштів на витрати пов`язані з кримінальним провадженням; особу підозрюваного [PERSON] ( [PERSON] ), який раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його щире каяття та активне сприяння розкриття злочинів, що відносяться до категорії нетяжких. В судовому засіданні [PERSON] вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та у вчиненому щиро покаявся. Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжких, внаслідок яких шкода не завдана, а отже угода не суперечить вимогам закону. [PERSON] не судимий, цілком розуміє положення ч. ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, не було наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України, а також інтересам суспільства. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів. Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання. Судові витрати підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
Угоду від 24 травня 2021 року у кримінальному провадженні № 22021170000000004 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] в присутності захисника [PERSON] - затвердити. [PERSON] визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332-2 та ч. 2 ст. 332-2 КК України й призначити йому узгоджене покарання: -за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; -за ч. 2 ст. 332-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити [PERSON] (раніше- [PERSON] ) покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] (раніше - [PERSON] ) від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого [PERSON] (раніше - [PERSON] ) обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган\~з питань\~пробаціїпро зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації. Стягнути з [PERSON] (раніше - [PERSON] ) на користь\~держави 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) грн 08 коп. судових витрат на залучення експерта. Речові докази - повернути за належністю власникам. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня проголошення. Суддя[PERSON]

Результат: guilty