Вид судочинства: criminal
Суддя: Шевчук В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
10 вересня 2017 року, приблизно о 19.00 годині, [PERSON] , знаходячись по вул. Б. Хмельницького, поблизу сільського кладовища, в с. Старий Кривин, Славутського району помітив раніше незнайомого йому [PERSON] , який вів у руках велосипед, тримавши при собі сумку чорного кольору. Під час цього [PERSON] , будучи з явними ознаками у стані алкогольного сп`яніння, втративши рівновагу, упав на землю. В цей час [PERSON] , надавши допомогу [PERSON] , вирішив незаконно заволодіти майном останнього шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного із застосуванням насильства. Реалізовуючи свій злочинний умисел, [PERSON] допоміг [PERSON] підвестися на ноги та, взявши велосипед у свої руки, вів його поруч із останнім. З метою уникнення можливого опору, [PERSON] напав на [PERSON] , вдаривши його кулаком в область голови та штовхнувши плечем, в результаті чого останній втратив рівновагу та впав. Своїми протиправними діями [PERSON] спричинив для [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, підшкірних гематом правого та лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 152 від 24.10.2017 відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. В свою чергу, [PERSON] переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого незаконного збагачення, викрав у [PERSON] велосипед марки «Азімут» вартістю 3491 грн., трап`яну барсетку вартістю 80 грн., в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3800 грн. та офіційні документи потерпілого [PERSON] , чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 7371 грн. Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), [PERSON] , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.187 КК України визнав повністю. По суті вчиненого пояснив, що того дня повертався додому з магазину. По дорозі зустрів потерпілого [PERSON] , який впав, ведучи в руках велосипед. Він допоміг [PERSON] піднятися та запропонував провести його додому. Розуміючи, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в [PERSON] виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном останнього шляхом вчинення на нього нападу, поєднаного із застосуванням насильства. Реалізовуючи свій злочинний намір, він вдарив [PERSON] кулаком в обличчя, забрав велосипед, барсетку, в якій знаходились кошти на суму 3800 грн. та документи потерпілого. В подальшому кошти витратив на власні потреби, велосипедом користувався сам до добровільної видачі працівникам поліції. Цивільний позов, в якому прокурор просить стягнути з [PERSON] на користь комунального закладу Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико санітарна частина м. Нетішин» в міський бюджет кошти на суму 2778 грн. 56 коп. на лікування [PERSON] ,\~ обвинувачений визнаєвизнає. Цивільний позов, заявлений потерпілим [PERSON] , про стягнення матеріальної шкоди на суму 3800 грн. визнає, разом з тим не визнає позов в частині стягнення моральної шкоди на суму 15000 грн. Погоджується відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У вчиненому кається. Крім особистих зізнавальних показів, вина обвинуваченого [PERSON] у вчиненні умисних дій, які виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), підтверджується також показами свідків та потерпілого. Так потерпілий [PERSON] в судовому засіданні вказав, що в день події поїхав велосипедом до с. Старий Кривин Славутського району, маючи барсетку з документами та грошовими коштами на суму 3800 грн. Повертаючись додому в стані алкогольного сп`яніння, в селі Старий Кривин по вул. Б.Хмельницького, зустрів [PERSON] , який запропонував йому допомогу, побачивши, що він, ведучи велосипед впав з ним. Йдучи по дорозі з обвинуваченим, відчув удар в обличчя після якого втратив свідомість та нічого не пам`ятає. Опритомнівши, виявив відсутність велосипеда, барсетки, грошей на суму 3800 грн. та документів. Свідок [PERSON] вказав, що на другий чи на третій день після події, бачив як обвинувачений [PERSON] їздив на велосипеді синього кольору, якого раніше в обвинуваченого не було. На питання про походження велосипеда обвинувачений спочатку стверджував, що купив його на кошти, передані братом, проте згодом розповів, що зустрів невідому йому п`яну особу (згодом виявився потерпілим [PERSON] ), який падав, йдучи по дорозі. Обвинувачений розповів що допоміг потерпілому піднятися, почав проводити, потім штовхнув потерпілого, сів на велосипед та поїхав, залишаючи місце події. Свідок [PERSON] вказав, що 13.09.2017 року обвинувачений [PERSON] приїхав до нього на велосипеді синього кольору, який раніше він в обвинуваченого не бачив. На питання про походження велосипеда обвинувачений спочатку стверджував, що купив його. Згодом [PERSON] розказав, що завдавши потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження, вкрав у нього велосипед, барсетку і документи, які повернув під час приїзду поліції. Свідок [PERSON] , будучи матір`ю обвинуваченого [PERSON] ,\~ відмовилася від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України. Крім зазначених вище показів, вина [PERSON] доводиться також наступними письмовими доказами, які узгоджуються між собою: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення\~ від 07.10.2017 року, згідно якого слідчим Славутського ВП\~ ГУНП в Хмельницькій області старшим лейтенантом поліції [PERSON] прийнято повідомлення від [PERSON] про те, що невідома особа із застосуванням фізичної сили відкрито заволоділа велосипедом марки «Азімут» синього кольору, барсеткою чорного кольору, в якій знаходилися кошти в сумі 3800 грн., паспорт, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, технічний паспорт на автомобіль\~ (а.с.8); протоколом огляду та добровільної видачі від 01.10.2017 року, згідно якого [PERSON] добровільно видав велосипед марки «Азімут» синього кольору та документи на ім`я [PERSON] , а саме паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль марки «ЛУАЗ». Як пояснив сам [PERSON] вищеперераховані речі він викрав 10.09.2017 року близько 17 год. 00 хв. по вул. Б. Хмельницького в с. Ст. Кривин Славутського району Хмельницької області (а.с.14); постановою від 07.10.2017 року про визнання речовим доказом велосипед марки «Азімут» синього кольору, трап`яну барсетку з паспортом громадянина України, пенсійним посвідченням, посвідченням ветерана праці, посвідченням водія та технічним паспортом на автомобіль. Вищевказані речові докази передано на відповідальне зберігання потерпілому [PERSON] (а.с.15); звітом про незалежну оцінку майна, згідно якого вартість велосипеда «Азимут» становить 3491, 00 грн. (а.с.17 - 45); довідкою ФОП [PERSON] від 25.10.2017 року, згідно якої вартість барсетки становить 80 грн. (а.с.46); висновком судово медичної експертизи від 24.10.2017 року №152,\~ згідно якої у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого ступеня струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, підшкірних гематом правого та лівого ока. Вказані тілесні ушкодження походять від дії тупих предметів. Властивості вказаних ушкоджень відповідають механізму виникнення внаслідок локальної дії ударної дії тупих предметів (а.с.58 - 59). висновком додаткової судово - медичної експертизи від 31.10.2017 року №175, згідно якої механізм виникнення закритої черепно мозкової травми та закритого перелому кісток носа потерпілого [PERSON] може відповідати обставинам травмування, відображеним під час проведення слідчого експерименту 30.10.2017 року (а.с.64); протоколом проведення слідчого експерименту від 30.10.2017 з доданими фототаблицями, в якому потерпілий [PERSON] \~ повідомив та показав як саме та де саме обвинувачений наніс йому удар в обличчя, штовхнувши його на землю (а.с. 65 70); протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2017 року з фото таблицями, згідно якого [PERSON] продемонстрував де потерпілий [PERSON] упав на землю та як він надав для нього допомогу. Також [PERSON] показав як він взяв в свої руки велосипед, вів його, а потім продемонстрував як наніс [PERSON] удар в область голови та штовхнув його, забрав барсетку, велосипед та залишив місце події (а.с.110-118). Дані слідчого експерименту узгоджуються з показами, які обвинувачений [PERSON] дав в судовому засіданні. Таким чином, дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.187 КК України та вірно кваліфіковані органами досудового розслідування. При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, яка пом`якшує покарання [PERSON] , згідно ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] , згідно ст.67 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку. Суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, а також те, що [PERSON] є особою молодого віку, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно, не зловживає спиртними напоями. Враховуючи характер вчиненого злочину, а також характеризуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, про призначення обвинуваченому [PERSON] покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що йому інкримінована. Враховуючи наведені вище пом`якшуючі обставини, думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого та досягнення цілей покарання без ізоляції [PERSON] від суспільства, встановивши останньому максимальний розмір іспитового строку з покладенням обов`язків, визначених у ст. 76 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення [PERSON] та запобігання вчиненню нових злочинів. Крім того, таке покарання буде відповідати практиці ЄСПЛ, де зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Надаючи правову оцінку цивільним позовам, заявленим прокурором та потерпілим [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Відповідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 цієї ж статті моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п. 9 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» - відповідно до яких розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав потерпілий, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого слід стягнути 6000 грн. моральної шкоди, яка полягає у стражданнях, викликаних неправомірними діями, спричиненими обвинуваченим. В частині стягнення матеріальної шкоди позов [PERSON] підгягає частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 3300 грн. матеріальної шкоди, з урахуванням вже відшкодованих потерпілому 500 грн. матеріальної шкоди, відповідно до розписки від 29.02.2017. Окрім того, згідно позову заявленого прокурором, з обвинуваченого слід стягнути 2778 грн. 56 коп. (підтверджених довідкою рахунком) на користь комунального закладу Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико санітарна частина м. Нетішин» в міський бюджет за лікування [PERSON] , який знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 15.09.2017 року по 27.09.2017 року\~ (а.с. 74). Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України і призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнити від відбування покарання з іспитовим строком терміном 3 роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Цивільний позов прокурора задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] на користь комунального закладу Нетішинської міської ради «Спеціалізована медико санітарна частина м. Нетішин» в міський бюджет 2778 грн. 56 коп. витрат на лікування потерпілого [PERSON] Цивільний позов [PERSON] задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 3300 гривень відшкодування матеріальної шкоди та 6000 гривень відшкодування моральної шкоди.. Запобіжний захід [PERSON] у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили. Речові докази: велосипед марки «Азімут» синього кольору, тапяну барсетку, паспорт громадянина України, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана праці, водійське посвідчення, технічний паспорт на автомобіль повернути [PERSON] . Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів після його проголошення через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. \~\~ Суддя \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON]

Результат: guilty