Вид судочинства: administrative
Суддя: Шалімов Д. В.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить: визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 № 799471 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2019 року після 21.00 год. він перетинав перехрестя вулиць С. Бандери та Роменської м. Суми на автомобілі марки RENO MAGNUM д.н.з. [NUMBER] , де його зупинили поліцейські УПП в Сумській області та почали вимірювати рулеткою висоту його транспортного засобу з вантажем. По закінченню вимірювання транспортного засобу, інспектор повідомив, що ним порушено ст. 132-1 КУпАП та почав складати постанову про накладення адміністративного стягнення. З даною постановою він не згоден, у зв`язку з чим відмовився від ознайомлення, підписання та отримання її копії. [PERSON] вважає, що інспектором поліції Єпанчінцевим Ю.М. ухвалено відносно нього протиправну постанову, при цьому, факти, зазначені в постанові не відповідають дійсності. Поліцейський при складенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, до того ж, поліцейський неправильно вимірював висоту вантажу, поклавши рулетку на землю. Також поліцейські не проводили фото та відео фіксацію. Крім того, постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, надіслана для ознайомлення йому копія постанови зроблена неякісно, та є такою, що підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Сумській області ст. сержанта поліції Єпанчінцев Ю.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив залишити без змін постанову ДПО18 № 799471 від 29 жовтня 2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а позовну заяву [PERSON] залишити без задоволення, при цьому, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Відповідач відзив мотивує тим, що 29 жовтня 2019 року, згідно з розстановкою сил та засобів Управління патрульної поліції в Сумській області він ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху в Сумській області. Близько 21.25 год. на вул. Роменській в м. Суми було виявлено автомобіль марки RENO MAGNUM 440.18Т, н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який з напівпричепом перевозив вантаж, а саме: деревину, габарит якого за висотою транспортної одиниці разом з вантажем становив 4,2 ., що перевищує допустимі норми та без дозволу на участь у дорожньому русі, чим водій порушив п. 22.5 ПДР України та п 4 ПКМУ № 30 від 18 січня 2001 року. Він підійшов до водія, відрекомендувався, пояснив суть скоєного ним правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію. Зауважень до посвідчення у нього не виникло, однак було встановлено відсутність дозволу на участь в дорожньому русі. Позивачу було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, після чого він склав постанову ДПО18 № 799471 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Також відповідачам надано до суду диск з відеозаписом подій. Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути дану адміністративну справу в порядку письмового провадження. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 799471 від 29 жовтня 2019 року, складеною інспектором УПП в Сумській області ст. сержантом поліції Єпанчінцевим Ю.М. відносно [PERSON] та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту даної постанови, [PERSON] 29 жовтня 2019 року о 21.25 год. по вул. Роменській в м. Суми, керував транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM 440.18Т. д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом та перевозив деревину, яка перевищувала допустимі норми та складала 4,2 м., чим порушив п. 22.6 ПДР України, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП настає за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Об`єктом правопорушення виступають охоронювані законом відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в галузі шляхового господарства і зв`язку. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами (формальний склад). Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.222 КУпАП, розгляд справ за ч. 1 ст.132-1 КУпАП відноситься до компетенції органів Національної поліції. Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами. Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил). Відповідно до п. 22.5 ПДР України, За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Згідно положень ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Аналіз наведених норм свідчить про те, що великогабаритний транспортний засіб має право здійснювати проїзд автомобільними дорогами або за умови отримання відповідного дозволу на рух, або документа про внесення плати за проїзд. Варто зауважити, що відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю. Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні визначений Постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879. Так, відповідно до п.п. 6, 7, 8 п. 1 Постанови від 27.06.2007 №8796 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики. Місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів. Згідно із п.п. 3, 6 Постанови від 27.06.2007 №8796 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів. Відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] таких документів не мав, чого він фактично не заперечує в самому позові, а також це вбачається з відеозапису наданого відповідачем з нагрудних камер. Відповідно до ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису. На підтвердження факту порушення позивачем п.22.5 ПДР України та перевезення великогабаритного вантажу, відповідачем надані до суду разом з відзивом відеозаписи порушення з нагрудних камер, на яких відображено факт замірів ширини великогабаритного вантажу, що перевозився, за допомогою рулетки, та висота вантажу склала 4, 2 м. Тобто, перевірка габаритного контролю здійснювалася працівниками національної поліції за наявними документами щодо перевезення вантажу, інспектор, з використанням рулетки, здійснив заміри вантажу, який перевозив позивач і тим самим виявив порушення. Відповідно до «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №374, рулетки та лінійки вимірювальні, які використовують у своїй діяльності працівники поліції, відносяться до 44 та 54 категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та підлягають повірці лише у разі застосування рулеток у 7-му виді діяльності відповідно до ст.3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 №1314-VII. Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. На підставі викладеного, суд вважає, що в діях позивача вбачається порушення ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому оскаржувана ним постанова про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 799471 від 29 жовтня 2019 року, прийнята відповідачем правомірно. Крім того, суд вважає, що оскаржувана позивачем постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом постанова відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 132-1КУпАП. Ухвалюючи постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2019 року, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог діючого законодавства України, а тому підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] судом не вбачається. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
В задоволенні адміністративного позову [PERSON] до поліцейського роти № 3 Управління патрульної поліції в Сумській області ст. сержанта поліції Єпанчінцева Юрія Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП від 29 жовтня 2019 року - відмовити в повному обсязі. Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення виготовлено 03 січня 2020 року. СУДДЯ

Результат: denied