Вид судочинства: administrative
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61027) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" (просп. Тракторобудівників, буд. 108, м. Харків, 61118), в якому просить суд: стягнути до бюджету України кошти у розмірі 479 955,42 гривень з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солід Компані», податковий номер 39923655, місцезнаходження: проспект Тракторобудівників, буд. 108, м. Харків, 61118, з усіх відкритих розрахункових рахунків. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до облікових даних контролюючого органу Товариство з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" має податковий борг перед бюджетом в загальному розмірі 479955,72 грн. з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів. У зв`язку з тим, що вказана податкова заборгованість погашена не була, дану суму боргу позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Відповідач відзив на позов не подав, хоча копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місця реєстрації, зазначеної у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося 16.12.2019 року на адресу суду із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», тобто зазначена копія ухвали не була вручена відповідачу з незалежних від суду причин. Відтак, в силу вимог частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) слід вважати, що копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у адміністративній справі вручена відповідачу належним чином. Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання. Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач перебуває на податковому обліку в Київському управлінні Головного управління ДПС у Харківській області. ТОВ "Солід Компані" зареєстровано платником податку на додану вартість: свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2017 року №200364289. Головним державним ревізор-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Київського управління ГУ ДФС у Харківській області Шпитальною Вітою Василівною на підставі підпункту 20.1.4 п.20.1 ст.20 та в порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" з питання своєчасності та повноти нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за звітний період березень 2019 року. За наслідками вказаної перевірки складено акт №1816/20-40-57-05-18/39923655 від 22.05.2019 року про результати камеральної перевірки даних задекларованих ТОВ "Солід Компані" у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2019 року. Контролюючий орган зробив висновок, що за результатами перевірки податкової декларації ТОВ "Солід Компані" з податку на додану вартість за березень 2019 року (від 18.04.2019 року №9077363919) встановлено порушення підприємством п. 187.1 статті 187, п. 200.1, п. 200.2 статті. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-V1 зі змінами та доповненнями, п. 3. п. 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289, що призвело до заниження податкових зобов`язань за звітний період березень 2019 року (у рядку 9 декларації-) на суму податку на додану вартість 381579,00 грн., заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (у рядку 18 декларації) на суму ПДВ 381579,0 грн. На підставі висновків акту перевірки 1816/20-40-57-05-18/39923655 від 22.05.2019, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2019 року №0105565705 та у зв`язку з виявленими порушеннями збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 476973 (чотириста сімдесят шість тисяч дев`ятсот сімдесят три) грн. 75 коп. Також, головним державним ревізор-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Київського управління ГУ ДФС у Харківській області Шпитальною Вітою Василівною на підставі підпункту 20.1.4 п.20.1 ст.20 та в порядку статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2018 року. За наслідками вказаної перевірки складено акт №1837/20-40-57-05-18/39923655 від 23.05.2019 року про результати камеральної перевірки. Контролюючий орган зробив висновок, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено абз.11 п. 201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями. На підставі висновків акту перевірки 1837/20-40-57-05-18/39923655 від 23.05.2019 року, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 03.07.2019 року №0105625705, яким визначено розмір штрафів на загальну суму 2981,67 грн. з них: за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ - 29816,67 грн. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 2981,67 грн. ГУ ДФС у Харківській області відповідачу надсилались зазначені вище податкові повідомлення-рішення, однак поштові відправлення були повернуті на адресу позивача, як не вручені з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Так, пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. З урахуванням положень абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 ПК України, податкові повідомлення-рішення є врученим платнику податків 06.08.2019 року та 07.08.2019 року відповідно. Вказані податкові повідомлення-рішення відповідачем в адміністративному чи судовому порядку оскаржені не були та є узгодженими. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України податковим органом сформована та надіслана відповідачу податкова вимога від 18.02.2019 №18779/57. Відповідно до п. 59.5. статті 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості ТОВ "Солід Компані" перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. За змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів. Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України). За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України, зокрема, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу. У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з рахунків відповідача на погашення його податкового боргу. Відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку. Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.) Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.) Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів. Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 479955 грн. 42 коп., який на час розгляду справи не сплачений. Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДПС у Харківській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" про стягнення податкового боргу - задовольнити. Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 479955,42 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 42 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Компані" (просп. Тракторобудівників, буд. 108,м. Харків,61118, код ЄДРПОУ 39923655) суми податкового боргу з розрахункових рахунків та за рахунок готівки. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Результат: granted