Вид судочинства: civil
Суддя: Костюкова Т. В.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , 25.11.2025 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, [PERSON] , зареєстрованого 09 травня 1998 року у Смолинській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №02. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовується тим, що у період подружнього життя між позивачем та відповідачем почали виникати конфлікти через несумісність характерів. На даний час подружжя проживає разом, сімейні стосунки не підтримуються, подальше спільне життя та збереження сім`ї є неможливим. 28.11.2024 року згідно ухвали суду у даній справі відкрите спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвала про відкриття провадження отримана сторонами по справі. (а.с.16, 17) До суду від відповідача, [PERSON] , надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у її відсутність. (а.с.10) Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимогипідлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Як установлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб, зареєстрований 09 травня 1998 року у Смолинській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №02, про що свідчить свідоцтво про одруження серії « [NUMBER] . (а.с.3) Від цього шлюбу у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . (а.с.5) Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», та який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб. Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, з урахуванням чого суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, 50% якого, з врахуванням даних вимог процесуального закону, у розмірі 605,60 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, у зв`язку із визнанням позову відповідачем, а решта витрат в розмірі 605,60 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, задовольнити повністю. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 09 травня 1998 року у Смолинській сільській раді Чернігівського району, актовий запис №02. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 605,60 грн у відшкодування 50% сплаченого судового збору. Повернути [PERSON] з Державного бюджету 50% судового збору, що становить 605,60 грн, плаченого при подачі позову, згідно квитанції №14 від 25.11.2024 року. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відомості про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України: Позивач: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Відповідач: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Суддя Т.В. КОСТЮКОВА

Результат: granted