Вид судочинства: administrative
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернувся до суду з позовом до [INFO] , [INFO] , Комісії з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при [INFO] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. В обґрунтування позову зазначає, що він звернувся до відповідача з заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу, однак відповіді на своє звернення не отримав. [INFO] та Комісія з питань надання відстрочок військовозобов`язаним від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період при [INFO] на позовну заяву відзиви не подали. [INFO] у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що заяви [PERSON] про надання відстрочок до [INFO] не надходили. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке. [PERSON] 03.05.2025 звернувся до [INFO] з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", згідно з яким відстрочка надається військовозобов`язаним, жінкам та чоловікам, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. До заяви позивач надав належним чином засвідчену копію військового квитка, паспорта [PERSON] , довідки РНОКПП [PERSON] , свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] серії [NUMBER] , [PERSON] серії [NUMBER] , посвідчення багатодітного батька, свідоцтва про шлюб, довідки відділу ДВС №25.1-43/53028 від 01.05.2025, довідки Чемеровецької селищної ради №36 від 29.04.2025, акта №17 фактичного місця проживання від 29.04.2025, заяви [PERSON] від 12.11.2024. 30.07.2025 [PERSON] повторно звернувся до [INFO] з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з тієї ж підстави. До заяви позивач надав нотаріально засвідчені копії вказаних вище документів, а також копію паспорта та довідки РНОКПП [PERSON] , оригінал довідки про фактичне місце проживання без реєстрації №55 від 24.07.2025, копію акту комісії з визначення фактичного місця проживання громадян без реєстрації, рішення суду про розірвання шлюбу від 04.11.2015 у справі № 676/4751/15-ц, копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актових записів про народження № 00047919981, №00047935184, №00047934814, копію рішення суду від 15.03.2024 про визнання позивача батьком, ухвали суду від 26.04.2024, інформацію з Єдиного реєстру боржників. Судом встановлено, що обидві заяви були направлені позивачем до [INFO] рекомендованими листами. З листа [INFO] № 1074/1/5231 від 15.10.2025, направленого начальнику [INFO] , вбачається, що [PERSON] особисто не звертався до комісії при [INFO] із заявою та підтверджуючими документами про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, та з обов`язковим пред`явленням військово-облікового документа відповідно до пункту 58 Порядку № 560. З огляду на це, заяви [PERSON] від 03.05.2025 та 30.07.2025, які направлені засобами поштового зв`язку, [INFO] не розглядались. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII). Згідно із частиною 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Частиною 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та триває до цього часу. Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні регулюються Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію №3543-XII (далі - Закон України №3543-XII. Відповідно до ст.1 Закону №3543-XII мобілізація - мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Згідно зі ст. 22 Закону України №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. Статтею 23 даного Закону визначено перелік військовослужбовців, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації та яким може бути надана відстрочка від військової служби. Особами, що мають право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до п. 3 ч. 1 статті 23 Закону України №3543-XII (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин) є зокрема військовозобов`язані, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. 18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560, з подальшими змінами). Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення. У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Отже, проаналізувавши положення Порядку № 560, суд дійшов висновку, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою. В свою чергу комісія зобов`язана, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, фактично розглянути такі документи протягом семи календарних днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади, ухвалити рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. Водночас, вказаний порядок не визначає конкретних способів подачі документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації (власноручно, поштою, тощо), як і не містить положень, відповідно до яких військовозобов`язаний особисто повинен прибути до органу, в якому він перебуває на військовому обліку, з метою подання таких документів. Судом встановлено, що позивачем 03.05.2025 та 30.07.2025 було надіслано поштою заяви про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, до яких додані документи, про які зазначено вище. Відповідач, в свою чергу, ототожнює "особисту" подачу заяви з обов`язком особисто фізично прибути до органу ТЦК та подати заяву. У той же час, саме по собі вживання законодавцем терміну «особисто» не може ототожнюватись виключно з фізичним прибуттям особи до відповідного районного (міського) ТЦК та СП. У даному випадку слово «особисто» означає вчинення дії суб`єктом персонально (індивідуально), тобто без посередників (представника тощо). Тому, «особисто подати заяву» - це, насамперед, підтвердити, що заява виходить від конкретної особи і засвідчена її особистим підписом. Відтак, вимога, яка викладена у пункті 58 Порядку № 560 про те, що особи, які мають право на відстрочку, «особисто подають заяву» - означає не особисту його явку до ТЦК та СП для подання заяви, а те, що заява військовозобов`язаного про надання відстрочки не може бути подана будь-якою іншою особою, уповноваженою заявником, а лише виключно самим заявником. З іншої сторони законодавець, маючи на меті встановити обов`язок фізичного прибуття, застосовує іншу пряму та однозначну термінологію: «особисто прибути», «за особистої присутності», «шляхом особистого прибуття», тощо. Таке розмежування простежується у Порядку №1487 та Порядку №560, де чітко розрізняються випадки, коли присутність особи є необхідною умовою, і випадки, коли достатньо власноручного підпису та подання документів у будь-який інший спосіб (у тому числі поштовим відправленням). З урахуванням зазначеного, відповідач після отримання поштою від позивача заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та відповідних документів повинен був розглянути такі заяви по суті. Крім того, Порядком №560 не передбачена можливість за певних умов (в тому числі у разі подання заяви іншим способом) не здійснювати розгляд заяви по суті порушеного питання. З огляду на це, позивач, надіславши особисто поштовим зв`язком заяву та документи для вирішення питання про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації дотримався процедури особистого її подання (направлення). Відтак, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або вмотивованої відмови у наданні відстрочки, на думку суду, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень ( [INFO] ). Натомість [INFO] не надав належні докази розгляду заяв позивача по суті. Оскільки [INFO] не розглянув по суті заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача розглянути заяви [PERSON] по суті та прийняти відповідне рішення в межах наданих повноважень відповідно до вимог закону. З огляду на це, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за подання до суду позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тоді як необхідно було сплатити 1211,20. Отже, 1211,20 грн., сплачені надміру, підлягають поверненню згідно з п. 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" ( за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом). Позивач має право звернутись до суду із клопотанням про повернення надміру/помилково сплаченого судового збору.

Резолютивна частина:
адміністративний позов - задоволити. Визнати протиправною бездіяльність [INFO] в частині нерозгляду по суті заяв [PERSON] від 03.05.2025, 30.07.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зобов`язати [INFO] розглянути заяви [PERSON] від 03.05.2025, 30.07.2025 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти рішення по суті питання відповідно до наданих повноважень та з урахуванням висновків суду. Стягнути на користь [PERSON] судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. за рахунок асигнувань [INFO] .

Результат: granted