Вид судочинства: criminal
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , який з 20.09.2024 перебуває на обліку осіб, що вчинили домашнє насильство - «Кривдник», у Шепетівському РУП ГУНП в Хмельницькій області, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання домашньому насильству», в період часу з 09.09.2024 року по 13.06.2025 року, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, систематично вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки - [PERSON] , що призвело до психологічних страждань потерпілої, а також погіршення якості її життя. Так, 09 вересня 2024 року близько 12 год. обвинувачений вчинив домашнє насильство щодо відносно співмешканки, з якою в них є спільна дитина - [PERSON] . За даним фактом 19 вересня 2024 року працівниками ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який направлений на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2024 року [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. 18.03.2025 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактами вчинення 18.03.2025 року близько 18 год. домашнього насильства відносно своєї співмешканки - [PERSON] , який направлений на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01 квітня 2025 року [PERSON] визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. 12.03.2025 року працівниками ВП № 1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за фактами вчинення 12.03.2025 року близько 15 год 30 хв. домашнього насильства відносно своєї співмешканки - [PERSON] , який направлений на розгляд до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області. Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 травня 2025 року [PERSON] визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. 29.05.2025 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за фактами вчинення 30.04.2025 року близько 10 год. домашнього насильства відносно своєї співмешканки - [PERSON] , який направлений на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року [PERSON] визнано винним за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень. Не зважаючи на неодноразові притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із вчиненням домашнього насильства, обвинувачений продовжив вчиняти систематичне психологічне насильство відносно колишньої співмешканки [PERSON] , а саме, 13 червня 2025 року близько 16 год. 20 хв. обвинувачений, перебуваючи по [ADDRESS] з метою вчинення відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] домашнього насильства розпочав словесний конфлікт з потерпілою, під час якого вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах, використанні нецензурної лайки, словесному приниженні та залякуванні. Крім того, 27 вересня 2025 року близько 23 год. [PERSON] , перебував у будинку [ADDRESS] , де в цей час знаходився [PERSON] , і між ними виникли неприязні відносини. В цей час у [PERSON] виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, [PERSON] усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно кулаком правої руки наніс два удари у ділянку обличчя для [PERSON] . Внаслідок таких неправомірних дій [PERSON] . [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі нижньої повіки правого ока, рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, які належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Також у цей же час у [PERSON] на грунті неприязних відносин до [PERSON] , яка також перебувала у даному помешканні, виник умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, [PERSON] усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно кулаком правої руки наніс один удар у ділянку обличчя для [PERSON] , тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Внаслідок таких неправомірних дій [PERSON] потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи справа, які належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення [PERSON] свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнав повністю та розкаявся у скоєному. Обвинувачений підтвердив обставини скоєних правопорушень та вказав, що зробив належні висновки щодо проявів своєї неправомірної поведінки. За таких обставин по справі, а також беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає за недоцільне в подальшому досліджувати докази по справі, проти чого не заперечують учасники судового розгляду. Правила ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено та їм зрозуміло. Винуватість [PERSON] у скоєному доведена в повному обсязі і суд вважає, що кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України, яка виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також за ст.126-1 КК України, яка виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, є вірною. При призначенні [PERSON] міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання [PERSON] , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. З матеріалів кримінального провадження вбачається,що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання. Із досудової доповіді, складеної заступником начальника Шепетівського районного відділу № 1 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області, вбачається, що виправлення обвинуваченого [PERSON] без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Крім того, суд погоджується з доводами прокурора про застосування до обвинуваченого обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене щодо [PERSON] , за ст.126-1 КК України належить до категорії пов`язаних з домашнім насильством. З результатами розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілої, слід застосувати щодо обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання: -за ст. 125 ч. 2 КК України - 160 год. громадських робіт; -за ст. 126-1 КК України - 200 год. громадських робіт. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання для [PERSON] визначити у виді 200 годин громадських робіт. Застосувати до [PERSON] обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників строком 3 (три) місяці. До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу не обирати. Речові докази - копії матеріалів адміністративних справ - залишити при матеріалах кримінального провадження. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області у 30-денний строк з часу його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому, потерпілій і прокурору. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку. Суддя [PERSON]

Результат: guilty