Вид судочинства: commercial
Суддя: Котков О.В.
Дата ухвалення: 2025-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
11.08.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір добровільного страхування "Граве Каско" № 101069758, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідний страховий випадок настав 28.11.2021 року по вул. Якутській, 10 у м. Києві за участю застрахованого позивачем транспортного засобу "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля "Mercedes-Benz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом "Mercedes-Benz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до рахунку-фактури № АЮС33/21 від 12.12.2020 року ТОВ «Авто Юрсервіс» та ремонтної калькуляції № А-0102 від 10.12.2021 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] склала 198 421,63 грн. На підставі складеного позивачем страхового акту від 19.01.2022 року № 11.98009123.2/KOS вищенаведену ДТП визнано страховим випадком та вирішено виплатити страхове відшкодування у розмірі 106 710,67 грн., з розрахунку: на рахунок ТОВ «Авто Юрсервіс» - 83 304,47 грн. та вирахувати з суми страхового відшкодування в рахунок несплачених частин загального страхового платежу згідно з п. 10.6. договору - 23 406,20 грн. За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту від 19.01.2022 року № 11.98009123.2/KOS позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 83 304,47 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 0126111109 від 25.01.2022 року. Згідно з полісом № ЕР/203951558 станом на 28.11.2021 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Mercedes-Benz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 0,00 грн. та лімітом відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн. 14.07.2023 року ТДВ "Страхова група "Оберіг" сплатило на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 96 039,60 грн. Розмір невиплаченого страхового відшкодування складає 10 671,07 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування в розмірі 10 671,07 грн. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 Цивільного кодексу України). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній до 01.01.2024 року). Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №755/18006-15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (пункт 71 постанови Верховного Суду від 22.10.2020 року у справі № 910/18279/19). Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Audi Q5", державний реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2021 року у справі № 759/27676/21 (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи) дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 2.3б, 12.1, 13 Правил дорожнього руху України. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Судом встановлено, що відносини між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг", як страховиком та власником автомобіля "Mercedes-Benz", державний реєстраційний номер [NUMBER] , як страхувальником врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/203951558, таким чином, до спірних правовідносин є обґрунтованим застосування ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування". Франшиза згідно полісу № ЕР/203951558 встановлена в розмірі 0,00 грн. Як вже було встановлено судом вище, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.11.2021 року, позивачем згідно страхового акту від 19.01.2022 року № 11.98009123.2/KOS на рахунок ТОВ «Авто Юрсервіс» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 83 304,47 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 0126111109 від 25.01.2022 року, іншу частину страхового відшкодування у розмірі 23 406,20 грн. вирахувано з суми страхового відшкодування в рахунок несплачених частин загального страхового платежу згідно з п. 10.6. договору. 14.07.2023 року ТДВ "Страхова група "Оберіг" сплатило на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 96 039,60 грн. Як зазначає позивач, розмір невиплаченого страхового відшкодування складає 10 671,07 грн. (106 710,67 грн. - 96 039,60 грн.). В той же час, судом встановлено, що 10.07.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» (компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (платник) укладено угоду про здійснення страхового відшкодування (надалі - угода), відповідно до п. 1.1. якої укладенням цієї угоди платник розглянув майнову вимогу компанії в розмірі 106 710,67 грн., яка виникла на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пов`язана з відшкодуванням збитків у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу "Audi Q5", д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначеної в п. 1.2. цієї угоди. В пункті 1.2. угоди визначено, що страховий випадок: поліс № ЕР-20395158; забезпечений ТЗ: "Mercedes-Benz", д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ); дата та місце настання страхового випадку: 28.11.2021, м. Київ, вул. Якутська; водій, який керував забезпеченим транспортним засобом: [PERSON] ; пошкоджений ТЗ: "Audi Q5", д.н.з. [NUMBER] (vin-code [NUMBER] ). Згідно з п. 3.1. угоди узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування складає 96 039,60 грн. За умовами п. 3.2. угоди узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування повинен бути сплачений платником в строк до 14.07.2023 року (включно). Днем оплати вважається день списання коштів з рахунку платника (п. 3.3. угоди). Відповідно до п. 2.2. угоди компанія зобов`язана: одразу після виконання платником п. 3.2. цієї угоди вважати виконаним обов`язок платника щодо виплати страхового відшкодування в порядку суброгації по факту завдання шкоди, внаслідок страхового випадку, зазначеного в п. 1.2. цієї угоди (п. 2.2.2.); одразу після виконання платником п. 3.2. цієї угоди відмовитись від будь-яких майнових та немайнових претензій (вимог) до платника по факту завдання шкоди, внаслідок страхового випадку, зазначеного в п. 1.2. цієї угоди, в тому числі щодо прийняття рішення, розміру та виплати страхового відшкодування (п. 2.2.3.). Пунктом 7.1. угоди передбачено, що після виплати узгодженого сторонами розміру страхового відшкодування, сторони не матимуть одна до одної жодних фінансових та інших претензій, в тому числі претензій щодо відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації за страховим випадком, зазначеним в п. 1.1. цієї угоди. З наявної у матеріалах справи платіжної інструкції № 20368 від 14.07.2023 року вбачається, що відповідач сплатив на користь позивача узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування 96 039,60 грн. Виходячи зі змісту угоди про здійснення страхового відшкодування від 10.03.2023 року, факт перерахування відповідачем на користь позивача страхового відшкодування у розмірі, узгодженому між ними, свідчить про виконання страховиком свого зобов`язання з виплати страхового відшкодування та про відмову потерпілого від одержання відшкодування в більшому розмірі. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України закріплений принцип свободи договору, згідно із яким відповідно до ст. 6 цього кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, укладаючи угоду про здійснення страхового відшкодування від 10.07.2023 року по спірному страховому випадку, сторони погодили, що у відповідності до п. 2.2.3. угоди, позивач відмовляється від будь-яких майнових претензій до відповідача по виконанню зобов`язань відносно спірного страхового випадку, який мав місце 28.11.2021 року, обов`язок відповідача по виплаті страхового відшкодування вважає виконаним. Крім цього, угода про здійснення страхового відшкодування від 10.07.2023 року в силу частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому, згідно з частиною першої статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину). Доказів визнання недійсною угоди про здійснення страхового відшкодування від 10.07.2023 року матеріали справи не містять та судом не встановлено, відтак положення угоди є чинними. З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи положення угоди про здійснення страхового відшкодування від 10.07.2023 року, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог щодо стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 10 671,07 грн. Судові витрати позивача відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Резолютивна частина:
В позові відмовити повністю. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено та підписано 09.01.2025р. Суддя О.В. Котков

Результат: denied