Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 20 листопада 2021 року о 23 годині 10 хвилин в с. Рингач Чернівецького (колишнього Новоселицького) району Чернівецької області керував автомобілем марки «Вольсваген» д.н.з. [NUMBER] з ознаками наркотичного сп`яніння і на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В суді [PERSON] свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 20 листопада 2021 року він керував автомобілем в тверезому стані, під час чого був зупинений працівниками поліції, які безпідставно запропонували поїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, з чим він погодився. Однак, з метою недопущення провокації з боку працівників поліції, він забажав їхати на іншому транспортному засобі, а не поліцейському автомобілі. Оскільки, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, вважає незаконно складеним відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а тому просив провадження у справі закрити. Захисник [PERSON] - адвокат Вівчар А.Г. звернувся до суду із клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 Кодексу України, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що [PERSON] відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Вислухавши пояснення [PERSON] , доводи захисника та дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав. Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі. За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Викладені у протоколі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, а пояснення (алібі) особи, яка притягується до відповідальності мають бути спростовані матеріалами справи. Відповідно до вимог ст. 130 ч. 1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника. Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного сп`яніння або відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 451334 був складений 20 листопада 2021 року відносно [PERSON] у зв`язку із тим, що він керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку. До даному протоколу додано акт ДВД диск із відео файлами. Однак, вищенаведені докази вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими виходячи з наступного. Так, порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 (надалі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі Порядком). Так, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП, п.7 роз.1 Інструкції, п.п.6,8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Згідно з п.п. 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Аналогічне передбачено п.п. 7, 9 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 від 09 листопада 2015 року. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Із наявного у справі відеозапису, який згідно закону є обов`язковим для фіксації процедури огляду (відмови від огляду ) на стан алкогольного сп`яніння, вбачається, що на місці зупинки автомобіля [PERSON] погодився на проведення медичного огляду в медичному закладі, однак під умовою, що він до медичного закладу поїде не на поліцейському автомобілі, а на будь-якому іншому транспортному засобі, в тому числі на своєму. Поліцейський відхилив пропозицію [PERSON] , розцінивши її як відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. На місці зупинки поліцейським не було запропоновано [PERSON] пройти медичний огляд на стан сп`яніння Слід зауважити, що незгода водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки не утворює складу адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, оскільки наслідок такої незгоди лише зобов`язує поліцейського до процесуальних дій, визначених законом (ч.3 ст.266 КУпАП), які у даному випадку не були поліцейським вчинені. В матеріалах справи відсутнє направлення [PERSON] для проходження медичного огляду на стан сп`яніння до медичного закладу. Крім цього, сам [PERSON] не місці зупинки не відмовлявся від такого огляду, а навпаки заявив працівнику поліції, що згідний їхати в лікарню, однак ні іншому автомобілі. Викладене є порушенням встановленої законом (ч.3 ст.266 КУпАП, п.7 роз.1 Інструкції,п.6,8 Порядку) процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідком її недійсність (ч.5 ст.266 КУпАП), а складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у даному випадку мало місце без дотримання обов`язкових умов, які законом передбачені як підстави для вчинення такої процесуальної дії. На думку суду недотримання поліцейським положень ст. 266 КУпАП та вищенаведених підзаконних нормативних актів, які регламентують порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, викликає сумнів у справжності обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання процедури огляду на стан сп`яніння недійсним, як прямо передбачено ч. 5 ст. 266 КУпАП. За вказаних обставин, суд не може взяти даний протокол та додані до нього докази за основу доведеності вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Оскільки наявність чи відсутність стану сп`яніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а відмова [PERSON] від такого огляду визнана недійсною, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду. В матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не має. Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом. Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Резолютивна частина:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду. Суддя Ляху Г.О.

Результат: closed