Вид судочинства: administrative
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про: визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати щомісячного підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого статтею 45 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік; зобов`язання провести в межах позовної давності нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого статтею 45 Закону України Про державний бюджет України на 2025 рік, в розмірі 2361,00 грн; зобов`язання нараховувати та виплачувати належні щомісячно суми підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, встановленого в розмірі 2361,00 грн, на період дії військового стану. В обґрунтування позову позивач вказала, що має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорія), є непрацюючим пенсіонером та постійно проживає в населених пунктах, які віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Зазначила, що має право на щомісячне отримання встановленого статтею 39 Закону №796-ХІІ підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер. Вказане підтверджується рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у справі №140/7946/23, яким відповідача зобов`язано з 24.10.2022 проводити нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік, до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів. Однак ГУ ПФУ у Волинській області, починаючи з 01.01.2025 протиправно припинило виплату позивачу підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ та Постанови №1524, та вказує, що має право на отримання такої доплати з огляду на наявність у неї статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи, непрацюючого пенсіонера, постійного проживання в населених пунктах, які віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. При цьому, позивач не змінювала місця проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення. З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з огляду на те, що за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі встановлено, що відсутня інформація про проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення у проміжок часу з 18.10.1990 по 01.11.1995. Відтак, для встановлення доплати до пенсії за проживання в радіоактивній забрудненій зоні підстави відсутні. Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується відповідним посвідченням Серії [NUMBER] , виданим Волинською ОДА 09.09.1994 (а.с.6) та знаходиться на обліку в органах ПФУ як одержувач пенсії по віку з 11.06.2013 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». [PERSON] відповідно до витягу з електронного державного демографічного реєстру зареєстрована/проживала у періоди з 08.08.1989 по 17.10.1990 та з 01.11.1995 по даний час в с. Видертаё Камінь-Каширського району Волинської області (а.с.11). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 у справі №140/7946/23 позов задоволено, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати [PERSON] підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести [PERSON] з 24.10.2022 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік, до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів. Як вбачається з матеріалів справи, виплату позивачу підвищення до пенсії на виконання вказаного судового рішення було припинено з 01.01.2025. Позивач 18.04.2025 звернулася до відповідача із заявою у якій просила відновити їй виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення. Листом від 13.05.2025 відповідач повідомив, що за результатами звірення відомостей в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості проживання [PERSON] у зоні гарантованого добровільного відселення з 18.10.1990 по 01.11.1995, тому для встановлення доплати в сумі 2361,00 грн з урахуванням норм статті 45 Закону №4059, правових підстав немає (а.с.13-14). При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, соціального захисту потерпілого населення визначено в Законі №796-XII. Статтею 45 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX (далі Закон № 4059-ІХ) установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня. Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється. Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів. Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею. Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин: особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи; у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року. Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом. Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом № 4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону № 4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. При цьому, особам, які після 01.01.1993 змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється. З матеріалів справи убачається, що позивачу з 01.01.2025 не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ з тих підстав, що в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні відомості про місце проживання/реєстрації [PERSON] у зоні гарантованого добровільного відселення з 18.10.1990 по 01.11.1995. Проте, на переконання суду, відсутність у Єдиному державному демографічному реєстрі відомостей про проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення протягом проміжку часу з 18.10.1990 по 01.11.1995 не свідчить про те, що позивач змінила місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивачка у період з 18.10.1990 по 01.11.1995 виїжджала за межі зони гарантованого добровільного відселення. Позивач вказує на те, що дані про реєстрацію її місця проживання у період з 18.10.1990 по 01.11.1995 відсутні, оскільки в цей період вона змінювала місце проживання, а саме: з 18.10.1990 по 15.08.1992 проживала у с. Грудки Камінь-Каширського району Волинської області, а з 15.08.1992 по 01.11.1995 у с. Великий Обзир Камінь-Каширського району Волинської області в межах забрудненої зони, а відтак, з зони радіоактивного забруднення не вибувала. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Постанова №106) села Грудки та Великий Обзир Камінь-Каширського району Волинської області включено в перелік населених пунктів, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок аварії на Чорнобильській AEC, і віднесено до зони гарантованого добровільного відселення. Проживання [PERSON] в зоні гарантованого добровільного відселення у спірний період підтверджується також відомостями з трудової книжки позивача [NUMBER] , згідно з якими у період з 01.08.1990 по 15.08.1992 вона працювала вихователем Грудківського дитячого дошкільного закладу Камінь-Каширського району Волинської області, а у період з 15.08.1992 по 01.09.1995 працювала вихователем Великообзирського дитячого дошкільного закладу Камінь-Каширського району Волинської області (а.с.19-25). На переконання суду, позивач надала належні та допустимі докази, які свідчать про факт її проживання та роботи у зоні гарантованого добровільного відселення у спірний період. Водночас згідно з ч.3 ст. 45 Закону № 4059-ІХ виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів. Відповідачем у спірному випадку не підтверджено належними та допустимими доказами тієї обставини, що позивач залишила своє місце постійного проживання та реєстрації на території гарантованого добровільного відселення. Більше того, відповідач не надав доказів постійного проживання та реєстрації місця проживання позивача за межею зони гарантованого добровільного відселення. Відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів про реєстрацію місця проживання позивача за межею зони гарантованого добровільного відселення матеріали справи не містять. Таким чином ГУ ПФУ у Волинській області не довело належними та допустимими доказами, що у період з 18.10.1990 по 01.11.1995 позивач змінила місце проживання за межі зони гарантованого добровільного відселення, натомість відомості трудової книжки свідчать про те, що позивач у вищевказаний період працювала (а отже і проживала в зоні гарантованого добровільного відселення с. Грудки та с. Великий Обзир Камінь-Каширського району Волинської області). З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання доплати у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону № 4059-ІХ з огляду на наявність у неї статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та непрацюючого пенсіонера, факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, яке не змінювалося після 01.01.1993. З цих підстав позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо ненарахування та невиплати з 01.01.2025 позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону № 4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн, та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону № 4059-ІХ, в сумі 2361,00 грн, до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати з 01 січня 2025 року [PERSON] доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19.11.2024 №4059-IX, в сумі 2361 гривня. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01 січня 2025 року нарахування та виплату [PERSON] доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19.11.2024 №4059-IX, в сумі 2361 гривня, до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин. Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Позивач: [PERSON] ( [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] ). Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826). Суддя Т.М. Димарчук

Результат: granted