Вид судочинства: criminal
Суддя: СЕНЧИШИН Ф. М.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 19 грудня 2021 року о 10:33 год. знаходився на території Амур-Нижньодніпровського району у місті Дніпрі, а саме на вулиці Бережній. Так, проходячи по вказаній вулиці, [PERSON] захотів побачитися зі своєю колишньою співмешканкою [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Далі, [PERSON] , того ж дня, о 10:34 год., підійшов до паркану будинку [ADDRESS] , що належить відповідно до договору дарування серія та номер: ВТК №089839, [PERSON] , [INFO] . Перебуваючи у вказаному місці, у [PERSON] раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме на територію домоволодіння [ADDRESS] . Реалізуючи такий, що раптово виник, кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, [PERSON] 19 грудня 2021 року, о 10:34 год., діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, подолав перешкоду, а саме переліз через паркан та потрапив на огороджену територію домоволодіння [ADDRESS] , тим самим порушивши конституційне право на недоторканість іншого володіння особи. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, [PERSON] , в цей же день та час, діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння [ADDRESS] , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, після чого відчинив вхідні двері та зайшов в приміщення літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння [ADDRESS] , тим самим порушивши конституційне право на недоторканість іншого володіння особи, однак, не виявивши всередині [PERSON] , вийшов на подвір`я вищевказаного домоволодіння. В цей час [PERSON] , яка знаходилась всередині будинку за вищевказаною адресою, помітила [PERSON] , який ходив на території подвір`я домоволодіння [ADDRESS] , де біля вхідних дверей до приміщення будинку зупинила [PERSON] та вивела останнього з території домоволодіння. До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: -письмова заява [PERSON] , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; -письмова заява представника потерпілого [PERSON] щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них. Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Встановлені органом\~досудового розслідування\~обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи. Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. \~ \~ \~ \~Визначаючи покарання [PERSON] , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого. \~ \~ \~ \~Останній є особою, неодноразово судимою за вчинення аналогічних кримінальних проступків, має постійне місце проживання, не має постійного джерела доходу, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання [PERSON] , суд визнає щиросердне каяття. У якості обставини, що обтяжує покарання [PERSON] , в обвинувальному акті зазначене вчинення кримінального правопорушення повторно. Разом з тим, пункт 1 ч. 1 ст. 67 КК України передбачає, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються … вчинення злочину особою повторно. Згідно вимог ч. 3 ст. 67 КК України, при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Вчинення кримінального правопорушення повторно не передбачене Кримінальним кодексом України у якості обставини, що обтяжує покарання. Оскільки за цим вироком [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні не злочину, а кримінального проступку, повторність вчинення саме злочину в діях останнього відсутня. Інші обставини, що обтяжують покарання [PERSON] ,судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення [PERSON] та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки менш суворі види покарання через відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування та постійного джерела доходу не будуть дієвими, не зможуть забезпечити досягнення їх мети, і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи. До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 вересня 2021 року, яким [PERSON] за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 71 КК України засуджено до 1 року 1 місяця обмеження волі. Покарання за вказаним вироком [PERSON] до цього часу не відбував. Оскільки кримінальне правопорушення за цим вироком вчинено [PERSON] після постановлення останнього вироку, остаточне покарання обвинуваченому за сукупністю вироків підлягає визначенню з урахуванням вимог ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України. \~ \~ \~ \~

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково у вигляді 4 (чотирьох) місяців обмеження волі приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 вересня 2021 року та остаточно призначити [PERSON] до відбування покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Початок строку відбування покарання [PERSON] обраховувати з часу приведення вироку до виконання. Речовий доказ: диск для лазерних систем зчитування залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Головуючий: \~ \~ \~ \~ 04.01.2022

Результат: guilty