Вид судочинства: civil
Суддя: Цесельська О. С.
Дата ухвалення: 2024-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
Представник заявника в інтересах заявника звернулася до суду з заявою, в якій прохає встановити факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 02.06.1983 року адміністрацією Донецького міського клінічного пологового будинку. В обґрунтування своїх вимог вказала що вона є внутрішньо переміщеною особою, тимчасово мешкає в м. Новоукраїнка Кіровоградської області. З 04.04.1983 року [PERSON] розпочала працювати в Донецькому міському клінічному пологовому будинку на посаді акушерки ІІ-го пологового відділення. 01.11.1986 року була переведена на посаду акушерки Донецького клінічного пологового будинку 2-го пологового відділення, 01.02.1988 року переведена акушеркою пологового відділення в акушерське відділення № 2, згідно штатного розпису, 21.09.1994 року звільнена з посади на підставі ст. 38 КЗпПУ. В подальшому [PERSON] безперервно працює за спеціальністю з 21.11.1994 року по теперішній час. Трудова книжка була видана 02.06.1983 року адміністрацією Донецького міського клінічного пологового будинку. В подальшому заявниця змінила прізвище в зв"язку з реєстрацією шлюбу на шлюбне " [PERSON] ". Після розірвання шлюбу заявниця відновила дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Також, були внесені виправлення в графу дата народження, оскільки спочатку було внесено лише рік - 1962, пізніше дату народження було внесено повністю - "22.12.1962", попередній запис року народження було перекреслено, відповідні записи щодо наявності таких виправлень та їх правомірності, - відсутні. Отримати підтверджуючі архівні довідки про свій трудовий стаж заявник позбавлена можливості через розміщення архівних установ на тимчасово окупованій території України, тому лише в судовому порядку можливо встановити факт належності трудової книжки заявниці, встановлення такого юридичного факту необхідно для звернення щодо перерахунку трудового стажу, який дає право на пенсію. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.128-130 ЦПК України. Заявник, представник заявника в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити вимоги викладені в заяві у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявника [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 02.06.1983 року адміністрацією Донецького міського клінічного пологового будинку, заявник 04.04.1983 року вперше розпочала працювати в Донецькому міському клінічному пологовому будинку на посаді акушерки ІІ-го пологового відділення. 01.11.1986 року була переведена на посаду акушерки Донецького клінічного пологового будинку 2-го пологового відділення, 01.02.1988 року переведена акушеркою пологового відділення в акушерське відділення № 2, згідно штатного розпису, 21.09.1994 року звільнена з посади на підставі ст. 38 КЗпПУ. В трудовій книжці прізвище, ім"я, по-батькові заявника вказано на російській мові " [PERSON] ". Були внесені виправлення щодо прізвища щодо виправлення на шлюбне " [PERSON] ". Після розірвання шлюбу заявниця відновила дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Також, були внесені виправлення в графу дата народження, оскільки спочатку було внесено лише рік - 1962, пізніше дату народження було внесено повністю - "22.12.1962", попередній запис року народження було перекреслено, відповідні записи щодо наявності таких виправлень та їх правомірності, - відсутні. (а.с.15). Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Факт, про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для отримання пенсії за віком у розмірі, відповідно до трудового стажу, частина якого не зарахована, у зв`язку із заповненням відповідальною особою трудової книжки іншим чорнилом, що не залежало від заявника. При цьому усі інші необхідні атрибути, а саме інформація на підставі чого робилися записи у трудовій книжці, дати звільнення та працевлаштування, підписи керівництва, печатки, у трудовій книжці наявні. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. У зв`язку із зазначеним, на думку суду, наявні всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви, що підтверджують обставини, на які посилається заявник. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів її роботи з трудового стажу, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань перерахунку пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що факт належності заявниці трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 02.06.1983 року адміністрацією Донецького міського клінічного пологового будинку, підтверджено наявними в справі доказами, а тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Резолютивна частина:
Заяву [PERSON] , представник заявника - адвокат Єльнікова Наталя Олександрівна, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області про встановлення юридичного факту, - задовольнити. Встановити юридичний факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , видана 02.06.1983 року адміністрацією Донецького міського клінічного пологового будинку належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний податковий номер [NUMBER] . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Складання повного тексту рішення відкласти на 01 січня 2024 року. Суддя: О. С. Цесельська

Результат: granted