Вид судочинства: criminal
Суддя: Лизенко І. В.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
21 жовтня 2017 року близько 24-00 години [PERSON] , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, шляхом відчинення вхідних дверей проник до підсобного приміщення, розташованого на подвір`ї господарства [PERSON] , яке знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] , звідки таємно викрав велосипед блакитного кольору марки «Десна», вартістю 1262 грн., що належав потерпілому [PERSON] , чим завдав йому майнової шкоди на вказану суму, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. В ході судового розгляду обвинувачений [PERSON] свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі. Суду пояснив, що вночі підійшов до незнайомого подвір`я, гукнув людей, але нікого не було. Переліз через калитку в двір, зайшов до підсобного приміщення, двері були відчинені. Розумів, що проникає на подвір`я та у приміщення. Побачив велосипед та взяв його. Відчинивши калитку, вийшов з двору. Півдня катався на велосипеді, а потім здав на металобрухт за 80 грн. велосипед потерпілому повернуто. Щиро кається у вчиненому, зробив висновки, тому у подальшому вчиняти подібне не буде.\~ Потерпілий [PERSON] у судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, при цьому зазначив, що майнова шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має. Фактичні обставини кримінальних правопорушень не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджений про обмеження права на оскарження судового рішення щодо цих обставин, про що також зазначив письмово. За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, щодо речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого [PERSON] за ст.185 ч.3 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням\~ у інше приміщення. При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини: - ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів; - особу обвинуваченого, який не працює, одружений, у побуті характеризується негативно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України суд не вбачає. Згідно досудової доповіді, наданої на ухвалу суду Карлівським РВ з питань пробації, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. Доповідь складена без участі обвинуваченого, так як він до органу пробації не з`явився.\~ З урахуванням всіх обставин у справі, даних, характеризуючих особу обвинуваченого, який у судовому засіданні визнав провину, розкаявся у вчиненому, з врахуванням пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому суд зазначає, що з урахуванням усвідомлення обвинуваченим своєї провини та наслідків вчинення ним тяжкого злочину, щирого каяття у вчиненому, визначена у досудовій доповіді небезпека для суспільства значно знижується. Судом враховано, що досудова доповідь складена без участі обвинуваченого та спілкування з ним. Отже, звільнення [PERSON] від відбування покарання з випробування та покладення на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків наразі є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на три роки. Згідно зі ст.76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби занятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу). Речові докази: велосипед блакитного кольору марки «Десна», який перебуває на зберіганні потерпілого [PERSON] , залишити у його правомірному володінні; диск з камер відео спостереження магазину «Експрес» зберігати в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Відповідно до ч.\~2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України. Суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] \~\~

Результат: guilty