Вид судочинства: criminal
Суддя: Буткевич М. І.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
27 листопада 2024 року між потерпілою [PERSON] та підозрюваним [PERSON] укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 12024060410000793. З угоди вбачається, що [PERSON] в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, систематично вчиняє домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] , яке виразилось у словесних образах, погрозах, штовханнях, приниженні, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, шарпанням за одяг, стисканням пальцями рук кистей і плечей останньої, а саме викликало в неї накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів. Так, [PERSON] , будучи особою, яку протягом року притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173 -2 КУпАП, 17.12.2023 близько 23 год. 35 хв., перебуваючи за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє психологічного характеру відносно своєї співмешканки [PERSON] , а саме ображав потерпілу словами нецензурної лайки та погрожував останній фізичною розправою. 02.08.2024 о 08 год. 24 хв. та о 17 год. 00 хв. [PERSON] , будучи особою яку протягом року притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання в [ADDRESS] , ображав свою співмешканку [PERSON] словами нецензурної лайки, намагався вчинити бійку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Крім того, [PERSON] 31.10.2024 08 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] , в бік якої висловлювався нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Крім того, [PERSON] , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 07.11.2024 близько 14 год. перебував за місцем свого проживання в [ADDRESS] , де, діючи систематично, умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, вчинив щодо своєї співмешканки [PERSON] психологічне насильство, що виразилось в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, погрозах фізичної розправи, та яке призвело до психологічних страждань [PERSON] та погіршення якості її життя. Продовжуючи свої дії, [PERSON] в цей же час та місці, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, підійшов до [PERSON] та наніс кулаками обох рук удари в область її голови та обличчя, внаслідок чого заподіяв [PERSON] фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, який відносить до легких тілесних ушкоджень. Таким чином [PERSON] вчинив домашнє насильство, яке призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої та погіршення якості життя останньої. Сторони угоди кваліфікували діяння [PERSON] за 126-1 КК як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та узгодили покарання [PERSON] у виді пробаційного нагляду на строк один рік та направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про примирення, суд дійшов наступного. Інкриміноване [PERSON] діяння правильно кваліфіковане за ст. 126-1 КК, оскільки він умисно систематично вчиняв домашнє насильство, тобто фізичне та психологічне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої. Відповідно до ст. 12 КК вчинене [PERSON] кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; угоду укладено після повідомлення [PERSON] про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК. Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК, угода містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання умов угоди. Укладення угоди між підозрюваною та потерпілою є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди. Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб. Для визнання винуватості [PERSON] наявні фактичні підстави. Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді пробаційного нагляду, визначеному санкцією ст. 126-1 КК, буде достатнім як для виправлення обвинуваченого, так і для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається. Потерпіла, обвинувачений та прокурор просили суд затвердити угоду про примирення. Разом із цим, оскільки обвинувачений вчинив вищевказане кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, суд на підставі ст.ст. 71, 72 КК до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднує невідбуте покарання, призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області 6.07.2023 і замінене ухвалою цього ж суду від 14.12.2023, визначивши остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді пробаційного нагляду. Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, процесуальні витрати відсутні. Враховуючи призначене покарання, запобіжний захід підлягає скасуванню.

Резолютивна частина:
Затвердити у кримінальному провадженні № 12024060410000793 угоду про примирення від 27 листопада 2024 року між потерпілою [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік. На підставі ст. 71 КК до покарання, призначеного цим вироком, приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 6.07.2023, замінене ухвалою цього ж суду від 14.12.2023, визначивши [PERSON] із застосуванням ст. 72 КК за сукупністю вироків остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік і шість днів. На підставі ч. 2 та ч. 3 ст. 59-1 КК покласти на [PERSON] протягом вказаного строку наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, а у разі працевлаштування - роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з цим органом. - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. На підставі ст. 91-1 КК направити [PERSON] для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. Обраний раніше [PERSON] запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржено лише з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Потерпіла має право отримати в суді копію вироку. Суддя [PERSON]

Результат: guilty