Вид судочинства: commercial
Суддя: Спичак О.М.
Дата ухвалення: 2019-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
27.07.2016 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (орендодавець, позивач) та Приватне акціонерне товариство "МТС Україна", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (орендар, відповідач) уклали договір № 254-ДРА/16 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, відповідно до п.1.1. якого сторони узгодили, що з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - частина зовнішньої поверхні димової труби котельні та частина площадки основи димової труби - (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 34,6 кв.м у тому числі (26,0 кв.м+ 8,6 кв.м), розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артільна, 6-к, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 109 927,00 грн., без ПДВ у тому числі (56 181,00 грн. + 53746,00 грн.,) без ПДВ, що перебувають на балансі Комунального підприємства «Коменергосервіс», для використання під розміщення антенно - фідерних пристроїв та обладнання стільникового зв’язку. Використання об’єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється. За твердженнями позивача, Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" свої обов’язки щодо оплати орендної плати в повному обсязі не виконало, у зв’язку із чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за договором у сумі 24 325,04 грн. У зв’язку із вищенаведеним Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради звернувся до господарського суду із даною позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про стягнення 23 325,04 грн. основного боргу та 3 727,63 грн. нарахованої пені. В свою чергу, відповідач своїми правами, передбаченими чинним законодавством України не скористався, а саме, належних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем не надав. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та зазначалось раніше, 27.07.2016 Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (орендодавець, позивач) та Приватне акціонерне товариство "МТС Україна", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "ВФ Україна" (орендар, відповідач) уклали договір № 254-ДРА/16 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, відповідно до п.1.1. якого сторони узгодили, що з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - частина зовнішньої поверхні димової труби котельні та частина площадки основи димової труби - (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 34,6 кв.м у тому числі (26,0 кв.м+ 8,6 кв.м), розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артільна, 6-к, вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 109 927,00 грн., без ПДВ у тому числі (56 181,00 грн. + 53746,00 грн.,) без ПДВ, що перебувають на балансі Комунального підприємства «Коменергосервіс», для використання під розміщення антенно - фідерних пристроїв та обладнання стільникового зв’язку. Використання об’єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється. Відповідно до п. п. 2.2-2.3 договору, Орендар вступає у строкове платне користування об’єктом оренди з дати підписання Сторонами цього договору та акта приймання - передачі об’єкта оренди. Передача об’єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежного оцінкою, проведеною станом на 31.05.16р. на підставі акта приймання - передачі об’єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, Орендодавцем та Орендарем. Розділом 3 договору сторони визначили розмір та порядок здійснення оплати орендної плати. Зокрема, пунктами 3.1- 3.5 встановлено, що розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою. Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід’ємною частиною цього договору, становить 3664,23 грн., без ПДВ/ базова за червень місяць 2016 рік/. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується Орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з липня місяця 2016 року. У платіжному дорученні обов’язково зазначити, номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря. За користування об’єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: -70 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2564,96 грн., без ПДВ до загального фонду міського бюджету; - 30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1099,27 грн., без ПДВ на рахунок балансоутримувача об’єкта оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Орендна плата сплачується Орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності Орендаря. Орендна плата сплачується Орендарем за весь час фактичного використання об’єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об’єкта оренди, включно. Відповідно до п. 10.1 договору, цей договір діє: з 27 липня 2016р. до 13.07.2019р. включно. З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 254-ДРА/16 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 27.07.2016, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов’язків. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна. Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ). Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання. Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Судом встановлено, що 27.07.2016 орендодавець передав у строкове платне користування об’єкт оренди (частина зовнішньої поверхні димової труби котельні та частина площадки основи димової труби - (надалі - об'єкт оренди) загальною площею 34,6 кв.м у тому числі (26,0 кв.м+ 8,6 кв.м), розташовані за адресою:м. Дніпропетровськ, вул. Артільна, 6-к)- копія акту наявна у матеріалах справи. Відповідно до ст. 2 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Відповідно до пунктів 3.1- 3.4 договору, розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженою міською радою. Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невід’ємною частиною цього договору, становить 3664,23 грн., без ПДВ/ базова за червень місяць 2016 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та в повному обсязі спрямовується Орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з липня місяця 2016 року. У платіжному дорученні обов’язково зазначити, номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря. За користування об’єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує: -70 % від загальної суми орендної плати у розмірі 2564,96 грн., без ПДВ до загального фонду міського бюджету; - 30 % від загальної суми орендної плати у розмірі 1099,27 грн., без ПДВ на рахунок балансоутримувача об’єкта оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Судом встановлено, що за користування відповідачем об’єктом оренди за період з 27 липня 2016 року по липень 2018 року позивачем було нараховано 70 % від загальної суми орендної плати у розмірі 67 451,93 грн., що відображено у розрахунку заборгованості, долученому до позовної заяви. В свою чергу відповідач, свої зобов’язання щодо оплати орендної плати за зазначений період виконав частково, сплативши позивачу орендну плату у сумі 43 126,37 грн. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України). Орендна плата сплачується Орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності Орендаря(п. 3.5 договору). Враховуючи вищенаведене, станом на час звернення позивачем до суду із розглядуваним позовом наявна заборгованість відповідача перед позивачем становить 24 325,56 грн., що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати орендних платежів за користування об’єктом оренди за вказаний період. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору оренди нерухомого майна, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем орендної плати за договором за період з 27 липня 2016 року по липень 2018 року настав. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). З огляду на наведене вище, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, приписи чинного законодавства України та умови договору оренди, а також враховуючи, що відповідачем порушені істотні умови договору оренди, зокрема щодо сплати орендних платежів, та беручи до уваги те, що відповідачем не спростовано тверджень позивача, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості орендної плати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю у сумі 24 325,04 грн. Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 9.2 договору, за несвоєчасну сплату суми орендної плати Орендар зобов’язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожен день прострочення платежу за весь період існуючої заборгованості у співвідношенні, визначеному у п. 3.3 цього договору. Позивач за прострочення строків сплати коштів за договором № 254-ДРА/16 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста від 27.07.2016,

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити частково. 2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, код ЄДРПОУ 14333937)на користь Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Д.Яворницького, 75, код ЄДРПОУ 37454258) 24 325,04 грн. основного боргу, 3 596,40 грн. пені та 1 753,76 грн. судового збору. 3. В іншій частині позовних вимог відмовити. 4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 5. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 6. Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ “Перехідні положення” Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суддя Спичак О.М.

Результат: partial