Вид судочинства: civil
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
В грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та сторони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просив шлюб між ними розірвати. Одночасно, просив суд залишити неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживати разом із ним. Позивач направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Відповідач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, просила розглянути справу у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2000 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо та не бажають збереження сім`ї, наполягають на розірванні шлюбу, примиритися не бажають. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти залишення дітей після розірвання шлюбу разом із батьком. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , слід залишити із позивачем, з яким вони на даний час фактично проживають. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Розірвати шлюб [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON] ) та [PERSON] , який зареєстрований 27 вересня 2000 року виконавчим комітетом Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 19. Неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати разом із батьком [PERSON] . Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Суддя Ляху Г.О.

Результат: granted