Вид судочинства: criminal
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №12023071170000733 від 06.10.2023 року, про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні. Встановлено, що Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, № 58/2023 від 6 лютого 2023 року, № 254/2023 від 1 травня 2023 року, №451 від 26 липня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. 22 вересня 2023 року близько 23.00 год. [PERSON] , [INFO] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом, та метою, реалізовуючи умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом підбору ключа відчинив вхідні двері та проник у будинок за адресою: [ADDRESS] , всупереч волі власника, виявив у кухонній шафі гаманець з грошовими коштами, який належить потерпілій [PERSON] , з якого викрав грошові кошти в сумі 1350 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину, маючи таким чином реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 1350 гривень 00 копійок. Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, № 58/2023 від 6 лютого 2023 року, № 254/2023 від 1 травня 2023 року, №451 від 26 липня 2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. 28 вересня 2023 року, близько 22.00 год. [PERSON] , [INFO] , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом підбору ключа відчинив вхідні двері та проник у будинок за адресою: [ADDRESS] , всупереч волі власника, виявив у кухонній шафі гаманець з грошовими коштами, який належить потерпілій [PERSON] , з якого викрав грошові кошти в сумі 2700 гривень, після чого покинув місце вчинення злочину, маючи таким чином реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 2700 гривень 00 копійок. Таким чином, органом досудового розслідування [PERSON] інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєдананому з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. У підготовчому судовому засіданні подано угоду про визнання винуватості, укладену та підписану 04.01.2024 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] , за участі його захисника [PERSON] , а відтак, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за участі сторін угоди у порядку ст. 474 КПК України. Прокурор Ужгородської окружної прокуратури [PERSON] у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим [PERSON] від 04.01.2024 року, та призначити обвинуваченому [PERSON] міру покарання, визначену в угоді. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив затвердити угоду про визнання винуватості. Захисник обвинуваченого адвокат [PERSON] просив затвердити угоду про визнання винуватості. Потерпіла [PERSON] у судове засідання не з`явилася, при цьому подала заяву, згідно з якою надає прокурору Ужгородської окружної прокуратури [PERSON] письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим [PERSON] . Крім того, потерпілою подано до суду заяву, згідно з якою просить розглянути кримінальне провадження без її участі. Із змісту угоди про визнання винуватості від 04.01.2024 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений [PERSON] беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та щиро розкаявся. При цьому, сторони погодились на призначення [PERSON] покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України сторони кримінального провадження просять суд звільнити [PERSON] від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких [PERSON] роз`яснено. В судовому засіданні обвинувачений та прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Як роз`яснено у п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК визначаються виключно судом. Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст.474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. На всі запитання обвинувачений [PERSON] відповів «так». Після роз`яснення ст.63 Конституції України та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що [PERSON] визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що вчинений [PERSON] злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням узгодженої сторонами міри покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому [PERSON] відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття. Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому [PERSON] , судом не встановлено. З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 04.01.2024 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участі захисника [PERSON] про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню. Разом з тим, з врахуванням наведених пом`якшуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, на обліку в КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в сукупності з фактичними обставинами вчинення злочину, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого [PERSON] від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, визначений частиною четвертою даної статті, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке визначене покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальних витрат немає. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 відносно [PERSON] , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 20.12.2023.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.01.2024 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] , за участі захисника [PERSON] , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12023071170000733 від 06.10.2023 року. [PERSON] , [INFO] , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на [PERSON] наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до відповідного уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Запобіжний захід у виді домашнього арешту, застосований щодо підозрюваного [PERSON] , згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2023 року, строком до 20.12.2023. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області [PERSON]

Результат: plea_deal