Вид судочинства: criminal
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», та з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», яким на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб та строк дії якої неодноразово продовжувався, останній раз продовжено 29.10.2024 Законом України №4025-ІХ "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»", яка діє на теперішній час. [PERSON] , відповідно відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною особою та згідно ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Статтею 10 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць, зобов`язані: прибувати за викликом відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством. Згідно ст. 18-1 зазначеного Закону, під час дії воєнного стану призовні комісії утворюються для розгляду питань щодо взяття осіб на військовий облік військовозобов`язаних або виключення з військового обліку. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально- якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний. Згідно ст. 34 цього Закону, персонально-якісний облік військовозобов`язаних передбачає облік відомостей стосовно узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, які не заброньовані на період мобілізації та на воєнний час (ст. 35 Закону). Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (п. 16 Порядку). Так, у [PERSON] у невстановлену дату, час та місце виник протиправний умисел спрямований на ухилення від належного військового обліку. Реалізуючи вказаний протиправний умисел, будучи особою яка згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним та обізнаним про дію воєнного стану, запровадженого на території України, всупереч діючому законодавству, вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період». Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 ст.ст. 1, 33, 34, 35, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 1, 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в період 60-ти днів з дня набрання чинності Закону України № 10449 від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», діючи з прямим умислом, до [INFO] для уточнення власних даних та проходження військово-лікарської комісії не з`явився. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено відсутність обставин, які б надавали [PERSON] право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. 13.12.2024, приблизно о 10 год. 40 хв. перебуваючи в приміщенні [INFO] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] був попереджений начальником [INFO] про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, а саме за дії, які полягали у недотриманні правил військового обліку та не проходження військово-лікарської комісії. Проте [PERSON] , діючи з прямим умислом, з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, з мотиву побоювання за своє життя та здоров`я, у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання свого військового обов`язку, грубо порушуючи ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку та належним чином повідомленим про час і місце прибуття за викликом, без поважних на те причин 13.12.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії та за викликом до [INFO] для її проходження не з`явився і військово-лікарську комісію не пройшов. Тим самим, [PERSON] умисно ухилився від військового обліку після письмового попередження про виконання вимог військового обліку, зробленого начальником [INFO] . Обвинувальний акт відносно [PERSON] , у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 01.01.2025 року, з клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. Зі змісту заяви обвинуваченого [PERSON] , яка була складена у присутності захисника, адвоката [PERSON] вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, тобто в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження, згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Відповідно до частин 2, 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне. Враховуючи викладене, а також те, що [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, заяву обвинуваченого про те, що він не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден із розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому проступку, повністю доведена за результатами спрощеного провадження. Дії обвинуваченого [PERSON] правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України не встановлено. Також при призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушенння, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, ставлення обвинуваченого [PERSON] до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] , яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, його характеризуючі дані з місця проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, а також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших кримінальних правопорушень не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався. Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України і призначити йому покарання у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження. У відповідності до ст. 394 ч. 1 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом. Відповідно до ст. 382 ч. 4 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Суддя [PERSON]

Результат: guilty