Вид судочинства: commercial
Суддя: Анісімов І.А.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Заявлено вимогу про стягнення 106 215 грн. 75 коп., в тому числі 102 704 грн. 12 коп. грн. коп. боргу у вигляді неоплаченого відповідачем вартості придбаного у позивача товару, 2853 грн. 20 коп. пені, 658 грн. 43 коп. 3 % річних. Відзиву на позов до суду не надійшло. Представник відповідача в засідання не з'явився, поважності причин неявки не повідомив. Відповідач був належним чином повідомлений про місце і час засідання суду. Суд визнав можливість розглядати справу у відсутність представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України. Наявні у справі матеріали дозволяють розглянути її за відсутності відзиву на позов. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю. В судовому засіданні, яке відбулося 09 січня 2014 року згідно ст. 85 ГПК України представнику позивача було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши усі обставини, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 02.01.2008 між ВАТ "Звенигородський сироробний комбінат" (позивачем) та ФОП [PERSON] (відповідачем) був укладений договір №15 Дистрибуції на продаж Продукції. У відповідності з цим договором Підприємство зобов'язується продати, а Дистриб'ютор прийняти, оплатити та провести реалізацію молочної продукції на умовах та в строки передбачені даним договором. Згідно п. 4.5 Договору розрахунок за продукцію Дистриб'ютор зобов'язаний провести не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання продукції. Датою отримання продукції вважається дата зазначена в накладних документах. Згідно п.5.2 Договору перехід права власності на продукцію відбувається в момент отримання Продукції Дистриб'ютором, після підписання накладних. Згідно п. 7.2 Договору у випадку затримки в прийнятті продукції в строки, які передбачені та погоджені сторонами в замовленнях Дистриб'ютор сплачує Підприємству пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, (що розраховується від вартості продукції), яка діятиме на момент такої затримки, за кожен день порушення строків передбачених замовленням. У 2012 році відкрите акціонерне товариство "Звенигородський сироробний комбінат" змінило організаційно-правову форму, у зв'язку з чим найменування товариства змінилось на публічне акціонерне товариство "Звенигородський сироробний комбінат" (Статут ПАТ "Звенигородський сироробний комбінат"). Позивач повністю виконав умови договору, здійснив поставку товару по товаро - транспортним накладним. Відповідач прийняв товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних. Накладні підписані уповноваженим представником відповідача. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконав. Оплату отриманого товару проводив частково. 09.09.2013р. відповідачу направлена претензія з вимогою оплатити продукцію в сумі 102 704 грн. 12 коп.. У відзиві на претензію відповідач зобов'язався погасити заборгованість в повному обсязі до 09.10.2013. Згідно розрахунку позивача недоплата становить - 102 704 грн. 12 коп. Про, що також свідчить акт звірки станом на 31.08.2013. Розрахунок позову відповідачем не оспорено. Факт отримання товару підтверджено товаро - транспортними накладними, частковими оплатами та актом звірки, наявним в матеріалах справи. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (Продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (Покупцеві), а Покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором. В силу ч.1 ст. 218 ГК України, підставою для застосування господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. За таких обставин, позивач на підставі договору №№15 Дистрибуції на продаж Продукції від 02.01.2008, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 та ст. 625 ЦК України, вправі вимагати стягнення з відповідача cуму основного боргу, пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня та проценти річних. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З цією нормою кореспондуються і приписи ст. 193 ГК України, що визначають загальні умови виконання господарських зобов'язань. Суд погоджується з розрахунком позивача при нарахуванні пені та річних (система ЛІГА:ЗАКОН). Таким чином, вимоги позивача відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, тому підлягають задоволенню у заявленій сумі 106 215 грн. 75 коп. (102 704 грн. 12 коп. борг + 2853 грн. 20 коп. пеня + 658 грн. 43 коп. 3 % річних). Господарський суд ухвалами від 22.11.2013 та 05.12.2013 зобов'язував відповідача направити документи та свого представника. Представник в судове засідання не з'явився. Процесуальні документи надіслані господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Стаття 32 ГПК України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. В статті 33 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті документи, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач довів наявність тих обставин на підставі яких він просить позов задовольнити. Рішення прийнято на підставі тих документів, які є у справі. За таких обставин, суд вважає позов доведеним, тому позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати: витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] (18006, [ADDRESS]. код [NUMBER]) на користь публічного акціонерного товариства «Звенигородський сироробний комбінат» (20200, Черкаська область, м.Звенигородка, вул.Карла Маркса, б.35-А, код 00447818) - 102 704 грн. 12 коп. боргу, 2853 грн. 20 коп. пені, 658 грн. 43 коп. 3 % річних та 2124 грн. 32 коп. судового збору.

Результат: granted