Вид судочинства: commercial
Суддя: Боєва О.С.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
11.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ» (Замовник, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТ-Арсенал» (Постачальник, позивач) відповідальністю "Торговий дім Пластмас-Прилуки" (Постачальник, позивач у справі) укладено договір №08/07 на закупівлю, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Замовнику товар: Ноутбуки та БФП ДК 021:2015:30123000-7 Організаційна техніка, а Замовник - прийняти та оплатити його. Кількість товару, найменування та технічні характеристики товару мають відповідати характеристикам, визначеним в Додатку № 1 до договору (п.п.1.1, 1.2 договору). Згідно з п. 3.1 договору, сума цього договору становить 364848,00 грн. Ціна за одиницю товару визначається у специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною даного договору У Додатку № 1 до договору - Специфікації, яка підписана та скріплена печатками сторін, визначено найменування, кількість та загальна вартість товару - 364848,00 грн. Пунктами 5.1, 5.2 договору передбачений термін поставки товарів: до 08.08.2019. Місце поставки товарів за адресою: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 8. За змістом п.п. 6.1.1., 6.1.2 договору Замовник зобов`язався приймати поставлені товари згідно з виставленим рахунком-фактурою та видатковою накладною; своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар. Згідно з п.п. 4.1-4.3 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником поставленого у відповідності до умов договору товару, після пред`явлення Постачальником рахунка на оплату товару та видаткової накладної, підписаної уповноваженою особою Замовника. До рахунка додаються: видаткова накладна, інші документи, оформлені належним чином. Замовник протягом 30 календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами накладної на фактично поставлений товар перераховує на поточний рахунок Постачальника 100% ціни фактично поставленого товару. В пункті 7.1 договору встановлено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення його печатками сторін та діє до 31 грудня 2019 року (п.10.1 договору). З матеріалів справи вбачається, що за видатковими накладними: № 382 від 17.07.2019 та № 395 від 19.07.2019 ТОВ «ІТ-Арсанал» було поставлено ТОВ «ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ» обумовлений договором товар: БФП Canon s-SENSYS MF112 та MF633Cdw, Ноутбук Аspire 7, у кількості визначеній згідно зі Специфікацією на загальну суму 364848,00 грн.; виставлено відповідні рахунки на оплату: № 398 від 17.07.2019 на суму 70092,00 та № 411 від 19.09.2019 на суму 294756,00 грн. Видаткові накладні підписані з боку відповідача та скріплені його печаткою. Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія за вих. № 19/250 від 10.09.2019 про сплату заборгованості за товар, поставлений за договором на закупівлю №08/07 від 11.07.2019 на підставі вищевказаних накладних, в розмірі 364848,00 грн. Гарантійним листом від 18.09.2019 ТОВ «ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ» гарантував оплату зазначеної заборгованості у строк до 01 жовтня 2019 та вказав, що затримка платежів викликана тимчасовими фінансовими труднощами. У зв`язку із тим, що відповідачем не було оплачено отриманий товар, позивач у листопаді 2019 звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ТОВ «ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ» суми 364848,00 основного боргу, а також стягнення пені та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, за яким порушено провадження у даній справі. Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, встановлений в п. 4.3 договору строк оплати фактично отриманого товару, кінцевим терміном оплати, до якого Замовник повинен був розрахуватися, є 16.08.2019 та 18.08.2019 відповідно. Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідач позовні вимоги в частині заявленої суми заборгованості за поставлений згідно з видатковими накладними товар не спростував, доказів виконання зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення суми заборгованості не надав. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ» на користь позивача суми 364848,00 грн. заборгованості є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 26389,00 грн. пені та суми 2399,00 грн. - 3% річних, які відповідно до змісту позовної заяви нараховані станом на день її складення, за 80 днів прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до п. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В пункті 7.4 укладеного сторонами договору передбачено, що у разі затримки оплати товару або оплати в не в повному обсязі, Замовником сплачує штрафну неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день порушення. Враховуючи встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати товару, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, нарахованої за 80 днів прострочення (з 19.08.2019 по 06.11.2019 включно), заявлено правомірно. Як слідує із наведеного у позовній заяві розрахунку пені, при його здійсненні за весь час прострочення застосовано облікову ставку НБУ у розмірі 16,5%. Разом з тим, облікова ставка, встановлена Національним банком України з 19.07.2019 становить 17%, з 06.09.2019 - 16,5%, з 25.10.2019 - 15,5%. У зв`язку із цим, судом здійснено перерахунок та встановлено, що сума пені, яка належить до стягнення за заявлений позивачем період, фактично складає 26309,04 грн. У зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню - на суму 26309,04 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наведений у позові розрахунок 3% річних в розмірі 2399,00 грн. на загальну суму боргу за той самий період, що й розрахунок пені (з 19.08.2019 по 06.11.2019) здійснено позивачем вірно, тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом. За таких обставин, позовні вимоги в цілому задовольняються частково. Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог необхідно стягнути суму 5903,34 грн. витрат зі сплати судового збору. За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до вимог ст. 124 ГПК України у позовній заяві та доданому до неї попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат позивачем було заявлено про стягнення з відповідача суми 10000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. До позовної заяви додано завірену копію договору від 01.11.2019 про надання юридичних послуг з представлення інтересів Замовника у господарському суді Запорізької області за позовом до ТОВ «ЗАПОРОЖПОСТАЧ», укладеного між ТОВ «ІТ-Арсенал» та адвокатом Маросіним М.О. (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1830 від 22.12.2004). У п.п. 2.1, 2.1, 2.2 вказаного договору визначено, що ціна договору визначається об`ємом виконаних робіт, але не менше 10000,00 грн., об`єм виконаних робіт затверджується актом прийому-здачі виконаних робіт, який є підставою для розрахунку за цим договором. Позивачем до позовної заяви додано копію підписаного позивачем та адвокатом акту прийому-здачі виконаних робіт від 06.11.2019, який містить детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, на суму 10000 грн. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг наданих послуг та витрачений адвокатом час, складність справи та ціну позову. Разом з тим, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 9997,97 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Резолютивна частина:
Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГЛАВПОСТАЧ", код ЄДРПОУ 43026378 (69009, м. Запоріжжя, вул. Ринкова, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТ-Арсенал", код ЄДРПОУ 38242978 (87539, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Металургів, буд. 97) суму 364848 (триста шістдесят чотири тисячі вісімсот сорок вісім) грн. 00 коп. основного боргу, суму 26309 (двадцять шість тисяч триста дев`ять) грн. 04 коп. пені, суму 2399 (дві тисячі триста дев`яносто дев`ять) грн. 00 коп. - 3% річних, суму 5903 (п`ять тисяч дев`ятсот три) грн. 34 коп. витрат зі сплати судового збору, суму 9997 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 97 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. У задоволенні іншої частини позову - відмовити. Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2020. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. Суддя О.С. Боєва

Результат: partial