Вид судочинства: commercial
Суддя: Курченко Н.М.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02

Обставини справи:
Подано позовну заяву, у якій прокурор просить: - визнати недійсним рішення Черкаської міської ради від 09.07.2010 №5-928 "Про скасування рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 №5-783 та про надання товариству з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "ВАіС" земельної ділянки в оренду по вул.Дахнівській, 52" (далі - спірне рішення); - визнати недійсним договір оренди землі, укладений 30.07.2010 між ТОВ "ВАіС" та Черкаською міською радою, зареєстрований 12.10.2010 у Черкаській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" за №041080200157 (далі - спірний договір); - зобов'язати ТОВ "ВАіС" повернути Черкаській міській раді надану в оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 1500,00 кв.м під магазин промислових товарів та кафе, нормативна грошова оцінка якої складає 1091625,00 грн. (далі - спірна земельна ділянка). Позовні вимоги мотивовані наступним: - спірне рішення не відповідає вимогам законодавства, а саме: в порушення ст.123, ч.2 ст.124, ст.ст.134, 135 Земельного кодексу України (далі скорочено - ЗК України) спірна земельна ділянка надана в оренду без проведення земельних торгів та з порушенням встановленого порядку погодження технічної документації із землеустрою, що згідно з ч.2 ст.144 Конституції України, ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є підставою для визнання його недійсним в судовому порядку; - згідно генерального плану забудови міста, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.03.1984 №144 спірна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування (територія парків, скверів), являла собою землі загального користування населених пунктів і розміщення на ній громадського будівництва не передбачалось; - виділення спірної земельної ділянки в оренду можливе було лише за результатами розгляду містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта, яким би обґрунтовувалась можливість зміни функціонального призначення території за умови затвердження останнього у встановленому порядку, містобудівне обґрунтування на спірну земельну ділянку відсутнє; - розроблений проект землеустрою у відповідності до ч.4 ст.123 ЗК України, ст.9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", п.п.4.2.1 Методики проведення державної експертизи землевпорядної документації, затверджений наказом Держкомзему України від 03.12.2004 №391, у редакції на дату прийняття спірного рішення, не пройшов обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації; - спірне рішення прийнято на підставі проекту землеустрою, який не містить висновку про погодження проекту відведення окресленої земельної ділянки Державною інспекцією охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, а ґрунтується на висновку Департаменту екології та безпеки населення виконавчого комітету Черкаської міської ради №27 від 07.02.2009; - спірний договір укладений на підставі спірного рішення з порушенням вимог ст.ст.123, 124, 135 Земельного кодексу України, тому на підставі ст.ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.207 Господарського кодексу України підлягає визнанню недійсним; - статтею 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" передбачено, що здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) у агропромисловому комплексі. Згідно Указу Президента України від 13.04.2011 №459/2011 таким центральним органом є Держсільгоспінспекція України. Як наслідок, є підстави для залучення третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області - з огляду на той факт, що внаслідок недотримання Черкаською міською радою діючого законодавства України, були порушені інтереси держави, наслідком яких стало безпідставне передання ТОВ "ВАіС" спірної земельної ділянки, прокурор набув право звернутись до суду з позовом з метою їх відновлення; - у відповідності до п.5.3 розділу ІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 №4176-УІ передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право. Як наслідок позовна давність на оскарження спірного рішення закінчується 20.11.2014, отже позов подано у межах, встановленої законом, загальної позовної давності. Перший відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав. Другий відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву заперечив проти позову, просить відмовити у позові, мотивуючи наступним: - на підставі спірного рішення міської ради товариство отримало в оренду земельну ділянку, використовує її за цільовим призначенням, сплачує до міського бюджету орендну плату, заборгованості по якій не має, та у встановленому чинним законодавством порядку здійснює будівництво об'єкту, на яке було витрачено близько 850000 грн. власних та залучених коштів, у тому числі кредитних; на даний час будівництво магазину промислових товарів та кафе знаходиться на завершальній стадії; - прокурор зазначає, що звернувся із позовом в інтересах держави в особі Держсільгоспінспекції, однак положення про вказану інспекцію було затверджено лише через рік після укладення спірного договору оренди. На момент прийняття спірного рішення контроль за використанням та охороною земель здійснював Держкомзем, який вважав за можливе надання в оренду земельної ділянки другому відповідачу, про що наданий відповідний висновок; - прокурором не наведено жодних обґрунтувань того, в чому саме відбулося порушення інтересів держави, який саме матеріальний збиток завдано державі; - передана в оренду спірна земельна ділянка відноситься до земель населеного пункту, являється землею комунальної власності, отже Черкаська міська рада мала право нею розпоряджатися; - згідно положень чинного на той час законодавства передача в оренду земельної ділянки мала здійснюватись без проведення земельних торгів; - у матеріалах наявний позитивний висновок департаменту екології та раціонального природокористування про погодження матеріалів щодо вибору земельної ділянки. Також другий відповідач подав заяву про пропуск позовної давності, у якій він вказав, що при прийнятті спірного рішення прокурор був присутній на сесії міської ради, копія спірного рішення направлялась прокурору, отже позовна давність сплила 19.06.2012 року, що є підставою для відмови у позові. Третя особа у письмових поясненнях повідомила зміст повноважень, які вона здійснює у спірних правовідносинах, та вказала, що інспекція не наділена правом самостійно заявляти позов в інтересах держави, тому позов прокурора вважає законним обґрунтованим і просить задовольнити його у повному обсязі. Прокурором подані письмові пояснення, у яких він подав обґрунтування та підстави позовних вимог щодо повернення спірної земельної ділянки. Згідно ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався, також у судовому засіданні оголошувалась перерва з 18 по 23 грудня 2013 року. У судовому засіданні: - прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, спростовуючи доводи відповідачів, посилався на те другий відповідач неправомірно набув право користування земельною ділянкою, оскільки передача спірної земельної ділянки в оренду повинна була відбуватись лише за результатами конкурсу (торгів), вважає безпідставним посилання відповідачів на пропуск позовної давності; - представник першого відповідача заперечив проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог прокурора, вважає, що власником спірної земельної ділянки є територіальна громада міста Черкаси, від імені якої діє її представницький орган, наданням в оренду спірної земельної ділянки не порушені будь-які інтереси держави; генеральний план міста, на який посилається прокурор, втратив чинність; відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій» та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 №427 при наданні спірної земельної ділянки в оренду не вимагались містобудівне обґрунтування, також відсутні підстави для проведення державної експертизи землевпорядної документації та отримання висновків Державної інспекції охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області; у період проведення підготовчих погоджень щодо надання ТОВ «ВАіС» спірної земельної ділянки до міської ради не було звернень інших осіб щодо цієї земельної ділянки; орендна плата по спірному договору до місцевого бюджету надходить вчасно; також не вбачає підстав для визнання недійсним спірного договору та повернення земельної ділянки; проте, якщо суд прийде до висновку про порушення прав держави, просить застосувати правові наслідки пропуску позовної давності; - представник другого відповідача заперечив проти позову, позовні вимоги не визнав з підстав наведених у письмовому відзиві на позовну заяву, просить відмовити у позові повністю, посилаючись на безпідставність позовних вимог прокурора, вважає, що наданням в оренду спірної земельної ділянки інтереси держави не порушені, товариство відкрито володіє земельною ділянкою, завершує будівництво, яке здійснюється у встановленому порядку, контролюється державними органами та виконавчими органами місцевого самоврядування, будь-яких претензій до другого відповідача не пред'явлено; але у разі, якщо суд прийде до висновку про порушення права держави, підтримує подану заяву про застосування позовної давності та наслідки її спливу. Згідно ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини. 09 липня 2010 року Черкаська міська рада прийняла рішення №5-928 (далі - спірне рішення), яким вирішила скасувати рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 №5-783 "Про відмову у наданні товариству з обмеженою відповідальністю "ВАіС" земельної ділянки в оренду по вул.Дахнівській, 52"; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "ВАіС"; надати товариству з обмеженою відповідальністю "ВАіС" земельну ділянку площею 1500 кв.м по вул.Дахнівській, 52 в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) за рахунок земель Черкаської міської ради під магазин промислових товарів та кафе (торгівельний павільйон); за основним цільовим призначенням земельну ділянку віднести до земель житлової та громадської забудови; за функціональним використанням земельну ділянку віднести: на період будівництва - до категорії земель, зайнятих поточним та відведених під майбутнє будівництво; після завершення будівництва - до категорії земель комерційного використання; зобов'язати ТОВ "ВАіС" замовити перенесення проекту відведення земельної ділянки в натуру (на місцевість), укласти договір оренди землі, здійснивши його державну реєстрацію, розробити проект озеленення та благоустрою земельної ділянки (включаючи прилеглу територію), виконати розроблений проект озеленення та благоустрою земельної ділянки, тощо. Рішення було надіслано, у тому числі, прокуратурі міста Черкаси, що підтверджується реєстром відправки. 30 липня 2010 року між Черкаською міською радою (орендодавець) та ТОВ "ВАіС" (орендар) укладено Договір оренди землі (далі - спірний договір), згідно з яким орендодавець на підставі рішення Черкаської міської ради від 09.07.2010 року №5-928 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що за цільовим призначенням відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться по вул.Дахнівській, 50, площею 1500 кв.м. під магазин промислових товарів та кафе (торговий павільйон), строком на 49 років (з дати прийняття рішення Черкаської міської ради від 09.07.2010 року). Невід'ємними частинами договору оренди є: план орендованої земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у користуванні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання-передачі об'єкта оренди, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, розрахунок орендної плати, проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених законом. Спірний договір зареєстрований у Черкаському міському відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12 жовтня 2010 року за №041080200157. Проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки був виготовлений КП "Земля" Черкаської міської ради у 2009 році, зареєстрований 04.12.2009 року за вх.№61599. Серед документів, що містяться у проекті землеустрою, є рішення Черкаської міської ради від 18.06.2009 року №4-1322 про затвердження ТОВ "ВАіС" матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки; Умови відведення земельної ділянки, видані Управлінням Держкомзему у місті Черкаси; висновок Управління планування та архітектури; погодження ДЗ "Черкаська міська санітарно-епідеміологічна станція"; висновок Департаменту екології та безпеки населення виконкому Черкаської міської ради; висновок Служби охорони культурної спадщини; акт визначення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); погодження Управління Держкомзему у м.Черкаси; висновок відділу екології та раціонального природокористування Департаменту екології та безпеки населення виконкому Черкаської міської ради; висновок Черкаської міської санітарно-епідеміологічної служби, висновок ОДА археологічної інспекції управління культури; висновок Черкаського обласного управління лісового та мисливського лісового та мисливського господарства. По Акту приймання-передачі земельної ділянки від 12 жовтня 2010 року Черкаська міська рада передала ТОВ "ВАіС" спірну земельну ділянку площею 1500 кв.м по вул.Дахнівській, 52. 24 липня 2012 року виконавчий комітет Черкаської міської ради прийняв рішення №1076, яким вирішив надати ТОВ "ВАіС" містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 1500 кв.м. по вул.Дахнівській, 52 для будівництва магазину промислових товарів та кафе. До рішення міської ради додані Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по вул.Дахнівській, 52. 06 листопада 2012 року ТОВ "ВАіС" подало Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Черкаській області Декларацію про початок виконання будівельних робіт по будівництву магазину промислових товарів та кафе по вул.Дахнівській, 52 у м.Черкаси, яка прийнята і зареєстрована зазначеною інспекцією. 22 серпня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Черкаській області складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у якому зазначено, що будівельні роботи ведуться згідно ДБН і містобудівного законодавства. 04 жовтня 2013 року Департамент екології та природних ресурсів Черкаської облдержадміністрації повідомив прокурору міста Черкаси про те, що ним не надавався ТОВ "ВАіС" висновок про погодження проекту землеустрою. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-7100995162013, сформованого 05.12.2013, спірна земельна ділянка, що знаходиться у м.Черкаси по вул. Дахнівській, 52 відноситься до земель житлової та громадської забудови, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, форма власності - комунальна, нормативна грошова оцінка - 496320,00, надана в оренду ТОВ "ВАіС", має обмеження у використанні - охоронна зона навколо об'єкта культурної спадщини, охоронна зона навколо об'єкта природно-заповідного фонду. У процесі вирішення спору, 23 грудня 2013 року прокурором подана копія клопотання Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області (третя особа) за підписом начальника інспекції від 10.10.2013 №183, адресоване Черкаській міській раді, у якому вимагалось розглянути клопотання та привести у відповідність до законодавства рішення Черкаської міської ради від 09.07.2010 №5-928 як такого, що прийняте з порушенням вимог чинного земельного законодавства. При цьому у клопотанні зазначається, що статтею 134 Земельного кодексу України передбачена обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або право на них на конкурентних засадах (земельних торгах). У клопотанні зроблена відмітка про його одержання старшим державним інспектором сільського господарства Дрозденко В.І. 11 жовтня 2013 року. 27 листопада 2013 року за підписом начальника Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області до прокуратури Черкаської області направлений лист за №3272, у якому вказано, що у зв'язку із незадоволенням клопотань, відповідно до вимог п.5.3 "Порядку підготовки та внесення клопотань до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування з дотримання вимог земельного законодавства" направляє матеріали для вжиття заходів прокурорського реагування. Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на наступне. 1. Щодо права прокурора на звернення до господарського суду з цим позовом, як позивач. Господарським судом прийнята позовна заява прокурора в інтересах держави, у якій прокурор вказує на порушення Черкаською міською радою (перший відповідач) земельного законодавства, наслідком яких стало неправомірне передання ТОВ "ВАіС" (другому відповідачу) в оренду спірної земельної ділянки, у цьому прокурор вбачає порушення інтересів держави. Органом, який не має повноважень на звернення до суду з таким позовом, прокурор вказав Державну інспекцію сільського господарства в Черкаській області (третя особа). Згідно з ч. 2 ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві. Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області, яка за доводами прокурора здійснює функції держави у спірних правовідносинах, являється територіальним органом Державної інспекції сільського господарства України та їй підпорядковується, діє на підставі Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011 № 770, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 за № 34/20347 (далі вживається скорочено - Положення №770). Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) діє на підставі Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011 (далі вживається скорочено - Положення про Держсільгоспінспекцію України). Таким чином, третя особа була створена і набула відповідних повноважень значно пізніше прийняття спірного рішення та укладення спірного договору (спірне рішення прийнято 09.07.2010, спірний договір укладений 30.07.2010). Держсільгоспінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Виходячи з положень пунктів 1, 3 Положення №770 повноваження Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області поширюються на територію Черкаської області, основним її завданням є реалізація повноважень Державної інспекції сільського господарства України у межах Черкаської області. Повноваження обласної Держсільгоспінспекції встановлені пунктом 4 Положення №770. Так, Держсільгоспінспекція області відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого: 4.1. Здійснює державний нагляд (контроль): а) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах. 4.10. Вносить у встановленому порядку до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, серед іншого, клопотання щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону. Відповідно до п.6 Положення №770 обласна Держсільгоспінспекція та її посадові особи в межах своїх повноважень, серед інших прав, мають право: "6.1. Складати акти перевірок, протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, давати обов'язкові для виконання приписи (розпорядження), а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок для притягнення винних осіб до відповідальності. 6.2. Безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку підприємства, установи та організації усіх форм власності, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, для проведення перевірок з питань, що належать до її компетенції. 6.3. Звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився… 6.11. Одержувати в установленому законодавством порядку інформацію, документи і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб" (примітка: в лапках дослівно по тексту Положення №770). Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає спеціальний Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 року №963-ІУ, із змінами і доповненнями (далі вживається скорочено - ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель"). Спеціально уповноважені органи виконавчої влади у сфері державного контролю за використанням та охороною земель визначала стаття 5 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Стаття 5 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" викладена у новій редакції згідно із Законом України від 23.02.2012 року №4444-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель" (згідно Прикінцевих положень цей Закон набрав чинності з 21.03.2012 року, крім пункту 7 розділу I цього Закону, що стосується змін у Законі України "Про Державний земельний кадастр", який набрав чинності з 1 січня 2013 року). Згідно ч.1 ст. 5 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" (у новій редакції) державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. З вищенаведених норм та Положення про Держсільгоспінспекцію України вбачається, що з 21.03.2012 року центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, є Держсільгоспінспекція. Зміни до ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель", Положення про Держсільгоспінспекцію України не містять посилання на їх зворотну дію, отже вони підлягають застосуванню з дня набрання їх чинності. Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-У, із змінами і доповненнями (скорочено - ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"). Згідно ст.2 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Частиною другою ст.2 цього Закону встановлений перелік відносин, на які не поширюється дія цього Закону, серед яких відсутні відносини, що виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності. Таким чином, порядок, форми, методи здійснення Держсільгоспінспекцією державного нагляду і контролю при забезпеченні реалізації державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі визначені ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель", з урахуванням положень ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Держсільгоспінспекцію України і Положення №770. Стаття 1 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" "визначення термінів" встановлює, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Згідно ст.5 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" щодо здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) направляється відповідне письмове повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу. Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються за наявності підстав, передбачених ст.6 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт (ст.6 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"). Відповідно до ст.6 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель", у редакції Закону України від 23.02.2012 р. № 4444-VI, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, у тому числі: а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; б) внесення до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування клопотань щодо: приведення у відповідність із законодавством прийнятих ними рішень з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони земель; припинення права користування земельною ділянкою відповідно до закону; в) одержання в установленому законодавством порядку від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, власників і користувачів, у тому числі орендарів, земельних ділянок документів, матеріалів та іншої інформації, необхідної для виконання покладених на нього завдань. З огляду на наведені норми права, суд вважає, що Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області з моменту її створення, тобто з 12 січня 2012 року, вправі здійснювати державний нагляд (контроль) за дотриманням відповідачами вимог земельного законодавства, а також встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, у тому числі на правах оренди, у порядку встановленому вищенаведеним законодавством. До створення Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, на дату прийняття спірного рішення та укладення спірного договору оренди, державний нагляд (контроль) за дотримання земельного законодавства здійснювали інші органи державної виконавчої влади. Нормативні акти про створення Держсільгоспінспекції не встановлюють їх зворотну дію в часі. Відповідно до ст.9 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об'єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов'язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення. Перелік питань та уніфікована форма акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.07.2012 № 424, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за № 1289/21601. Здійснюючи державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства, встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, у тому числі на правах оренди, за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держсільгоспінспекція повинна діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України. Прокурор та третя особа не надали належних та допустимих доказів здійснення у встановленому законом порядку відносно відповідачів планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю). Також не надані розпорядчі документи органів державного нагляду (контролю) на здійснення планового або позапланового заходу. Таким чином, прокурор та третя особа діяли у спосіб, що не передбачені законами України, що є порушенням ст.19 Конституції України. Клопотання начальника державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 10.10.2013 №183 на адресу Черкаської міської ради та лист до прокуратури Черкаської області від 27.11.2013 №3272, не є належним способом та формою здійснення Держсільгоспінспекцією заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства. Держсільгоспінспекція вправі звертатися до органів прокуратури з клопотанням про подання позову до суду, але з іншими позовними вимогами, ніж ті, з якими звернувся прокурор у цій справі. Таким чином, за встановлених фактичних обставин справи, суд вважає безпідставними доводи прокурора щодо його права на звернення з цим позовом в інтересах держави, як позивач. 2. Щодо вимог до Черкаської міської ради про визнання недійсним спірного рішення. Спірне рішення прийнято Черкаською міською радою. Черкаська міська рада являється органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду міста Черкаси, засади її організації та діяльності, правовий статус визначені Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97 №280/97-ВР, із змінами і доповненнями (далі вживається скорочено - ЗУ "Про місцеве самоврядування). Отже, спірне рішення є актом органу місцевого самоврядування, який прийнятий у сфері регулювання земельних відносин. Згідно ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України. Статтею 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Прокурор та третя особа не заперечують повноваження Черкаської міської ради щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, також не заперечується спосіб прийняття спірного рішення. Прокурор просить визнати спірне рішення недійсним з мотивів порушення при його прийнятті ст.123, ч.2 ст.124, ст.ст.134, 135 ЗК України. Порушення прокурор вбачає у тому, що спірна земельна ділянка надана в оренду без проведення земельних торгів та з порушенням встановленого порядку погодження технічної документації із землеустрою. Третя особа у клопотанні до Черкаської міської ради посилалась на порушення лише ст.134 ЗК України та вимагала від Черкаської міської ради привести спірне рішення у відповідність до законодавства. При цьому не зазначались форми та способи виконання цього клопотання. Як зазначено вище, третя особа у встановленому законодавством порядку не здійснювала відносно відповідачів планові (позапланові) заходи державного нагляду (контролю) з питань регулювання земельних відносин, використання та охорони спірної земельної ділянки. Фактичний стан спірної земельної ділянки не перевірявся ні прокурором, ні третьою особою. Правовими нормами, на порушення яких вказує прокурор, встановлено: - статтею 123 ЗК України встановлено порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам. Зазначеною нормою, зокрема, передбачено, що надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок. Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Форма типового договору, нормативи та строки розробки проектів відведення земельних ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України. - ч.2 ст.124 ЗК України встановлювала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. - стаття 134 ЗК України передбачає, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; - стаття 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації" передбачає перелік земельної документації, яка підлягає обов'язковій державній експертизі. (Примітка: норми законодавства, на порушення яких посилається прокурор, враховані судом у редакції на дату прийняття спірного рішення, тобто 09.07.2010). З матеріалів справи вбачається, що на спірній земельній ділянці майже завершено будівництво магазину промислових товарів та кафе, про що свідчить, зокрема, акт Інспекції держархбудконтролю у Черкаській області від 22 серпня 2013 року. Прокурор та третя особа не оспорюють рішення першого відповідача, його виконавчих органів щодо затвердження ТОВ "ВАіС" матеріалів вибору місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, надання ТОВ "ВАіС" права забудови спірної земельної ділянки, затвердження містобудівних умов і обмежень забудови спірної земельної ділянки. Ні прокурор, ні третя особа не навели обґрунтувань та належних і допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідачів, зокрема щодо того, що: генеральний план міста, на порушення якого вказує прокурор, втратив чинність; згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №427 "Про затвердження порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів" юридична особа, заінтересована у відведенні земельної ділянки звертається з клопотанням до міської ради, до якого містобудівне обґрунтування розташування об'єкта на території кварталу надається у разі його наявності, тобто воно не було обов'язковим на дату відведення спірної земельної ділянки. Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки затверджені виконавчим комітетом, про що є відповідне рішення; проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки на дату його виготовлення має всі необхідні висновки та погодження, у тому числі департаменту екології та безпеки виконавчого комітету міської ради, якого достатньо, з врахуванням форми власності на спірну земельну ділянку, місця її знаходження, отже висновок Державної інспекції охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області, на відсутність якого вказує прокурор, не був обов'язковим; на дату звернення другого відповідача з клопотанням про відведення спірної земельної ділянки, першим відповідачем не порушено ст.134 ЗК України, оскільки міська рада не приймала рішень про продаж права оренди на земельні ділянки у місті Черкаси, у тому числі і на спірну земельну ділянку. За спірним рішенням був розглянутий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "ВАіС", при цьому враховані висновки всіх відповідних служб міста. Враховуючи обставини справи, суд вважає недоведеним посилання прокурора на порушення спірним рішенням прав і охоронюваних законом інтересів держави. Другий відповідач, якому за спірним рішенням надана спірна земельна ділянка, являється юридичною особою, суб'єктом господарювання у розумінні ст.ст.2,55 Господарського кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що надана другому відповідачу за спірним рішенням земельна ділянка є землею комунальної власності в межах населеного пункту, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження якою від імені та в інтересах територіальної громади міста Черкаси здійснює Черкаська міська рада (перший відповідач). З огляду на викладене, враховуючи приписи Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема, ст.ст.26, 60, також враховуючи дату набуття правового статусу третьої особи, суд вважає, що за встановлених фактичних обставин справи, приймаючи спірне рішення, Черкаська міська рада діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Порушення земельного законодавства, на які посилається прокурор, є недоведеними і не являються безумовною підставою для визнання недійсним спірного рішення. Отже, спірне рішення суд вважає правомірним. З огляду на викладене, суд відмовляє прокурору у позові до Черкаської міської ради про визнання недійсним спірного рішення від 09.07.2010 №5-928 "Про скасування рішення Черкаської міської ради від 10.06.2010 №5-783 та про надання товариству з обмеженою відповідальністю "ВАіС" земельної ділянки в оренди по вул.Дахнівській, 52" за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. 3. Щодо вимог до Черкаської міської ради та ТОВ «ВАіС» про визнання недійсним спірного договору оренди землі. Договір, який прокурор просить визнати недійсним, за правовою природою являється договором оренди землі, положення стосовно якого врегульовані спеціальним Законом України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-ХІУ, із змінами і доповненнями (далі вживається скорочено - ЗУ "Про оренду землі"). Відповідно до ст.1 ЗУ "Про оренду землі" - оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст.2 ЗУ "Про оренду землі"). Згідно ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, у тому числі, визнання угоди недійсною. Спірний договір оренди землі, укладений сторонами у письмовій формі, на підставі рішення належного органу місцевого самоврядування - орендодавця, пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку, а тому за змістом ст.ст.210, 640 ЦК України, ст.ст.18, 20 ЗУ "Про оренду землі" (у редакції на дату укладення спірного договору оренди землі), є укладеним і набрав чинності. На підставі укладеного договору оренди земельної ділянки перший відповідач у встановленому порядку передав другому відповідачу спірну земельну ділянку. До відповідачів відсутні будь-які претензії щодо неналежного використання спірної земельної ділянки, чи неналежного виконання ними договірних зобов'язань. Договір оренди землі не відноситься до угод, укладення яких з порушенням встановленого законом порядку, згідно зі ст.210 ЗК України, є підставою для визнання їх недійсними за рішенням суду. ЗУ "Про оренду землі" не встановлює окремі підставі для визнання договору оренди землі недійсним. Отже до відносин визнання недійсним договору оренди землі застосовуються загальні положення про визнання недійсними господарських зобов'язань (ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України" та визнання недійсними правочинів (ст.ст.203 - 216 Цивільного кодексу України). Згідно із ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно із ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). За змістом ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення. Прокурор вважає, що оскільки рішення міської ради, на підставі якого укладений спірний договір оренди, видане з порушенням вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим воно підлягає визнанню недійсним, то і договір, укладений на підставі цього рішення, також підлягає визнанню недійсним. Як зазначено вище, спірне рішення першого відповідача судом визнано правомірним. Отже з підстав, на які вказує прокурор, спірний договір не підлягає визнанню недійсним. Прокурор та третя особа не навели інших обставин, які б давали безумовні підстави для визнання недійсним спірного договору оренди землі; не встановлені вони також судом. З огляду на викладені вище обставини справи, норми законодавства, господарський суд приходить до висновку, що укладення сторонами спірного договору оренди землі не суперечить актам цивільного законодавства, обставинам справи. Тому суд відмовляє повністю у позові прокурора до відповідачів про визнання недійсним спірного договору оренди землі. 4. Щодо вимоги до ТОВ "ВАіС" про зобов'язання повернути спірну земельну ділянку. Ця вимога прокурором заявлена, як застосування правових наслідків недійсності правочину, встановлених ч.1 ст.216 ЦК України та ч.2 ст.208 ГК України. Статтею 216 ЦК України встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном - відшкодувати вартість того, що одержане. Частиною 2 ст.208 ГК України встановлено, що у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не встановлені законом. З огляду на висновок суду про безпідставність позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі, суд відмовляє у позові про зобов'язання повернути земельну ділянку, в порядку застосування правових наслідків недійсності правочину. Прокурор не спростував доводи другого відповідача про відсутність до нього з боку власника, контролюючих органів будь-яких претензій щодо користування земельною ділянкою. Судом не встановлено інших, встановлених земельним законодавством підстав для примусового повернення земельної ділянки. Спірна земельна ділянка знаходиться у межах населеного пункту, відноситься до земель громадської забудови, отже розпорядження нею відноситься до повноважень Черкаської міської ради (ст.12 ЗК України). Необхідною передумовою, як виникнення права користування земельною ділянкою, так і припинення права користування земельною ділянкою, є прийняття рішення органу, уповноваженого розпоряджатися цією землею, у даному випадку Черкаською міською радою (ст.ст.124, 141 Земельного кодексу України). За відсутності такого рішення у суду відсутні підстави для зміни користувача спірною земельною ділянкою. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. За таких обставин, суд відмовляє прокурору у позові повністю про зобов'язання повернути земельну ділянку. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, суд вважає всі позовні вимоги прокурора необґрунтованими та безпідставними, тому відмовляє у позові повністю. З урахуванням висновку суду про відмову у позові, у тому числі з мотивів відсутності порушеного права, з огляду на роз'яснення Вищого господарського суду України, викладені у п.2.2 постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", заява відповідачів про застосування позовної давності та наслідків її спливу задоволенню не підлягає.

Резолютивна частина:
Відмовити повністю у позові до Черкаської міської ради про визнання недійсним рішення. Відмовити повністю у позові до Черкаської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю "ВАіС" про визнання недійсним договору оренди землі. Відмовити повністю у позові до товариства з обмеженою відповідальністю "ВАіС" про зобов'язання повернути земельну ділянку. Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом 10 днів з дня складення повного рішення. Повне рішення складено 31 грудня 2013 року. СУДДЯ Н.М. Курченко

Результат: denied