Вид судочинства: administrative
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] (далі - позивач) звернулась до адміністративного суду з позовом до Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення [PERSON] збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9612,85 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.11.2018 позивач придбала квартиру на підставі договору купівлі-продажу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору позивач сплатила збір на обов'язкове пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9612,85 грн. Позивач придбавала житло вперше, а тому вважає, що відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» сплатила такий збір безпідставно. Ухвалою суду від 10.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з 28.11.2018. На виконання вимог ст.ст.159-165 КАС відповідач подав 09.11.2018 відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно, тому не має можливості встановити факти придбання житла фізичними особами вперше. Крім того, зазначено, що позивач добровільно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна і об'єднане управління не вчиняло дій та не приймало рішень щодо зобов'язання позивача сплатити такий збір. Також зазначено, що для з'ясування усіх обставин у справі позивачу слід надати підтверджуючі документи про право власності на нерухомість за адресою вул. Шевченка, 38, село Буцнів Тернопільського району Тернопільської області. Від третьої особи УДКСУ у місті Тернополі на адресу суду ніяких документів не надходило. Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань. Суд встановив, що 26.11.2018 між ПАТ "Компанія з управління активами "Національний резерв" (продавцем) та [PERSON] (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С., та зареєстрований в реєстрі за №2191 (аркуш справи 10-11). Відповідно до пункту 2.1 договору купівлі-продажу ціна квартири встановлена в розмірі 961285,00 грн. Перед укладенням зазначеного договору купівлі-продажу квартири позивач сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла - 9612,85 грн відповідно до квитанції №ПН741546 від 26.11.2018 (аркуш справи 8). Позивач 05.12.2018 звернулась до Тернопільського об'єднаного УПФУ Тернопільської області із заявою, в якій просила повернути безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9612,85 грн. За результатами розгляду даної заяви, 06.12.2018 Тернопільське об'єднане УПФУ Тернопільської області надало відповідь заявнику за №17650/07 про те, що підстав для повернення збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 9612,85 грн немає з посиланням на відсутність у Пенсійного фонду України інформації щодо реєстрації права власності громадян на нерухоме майно (аркуш справи 13). Не погоджуючись із відповіддю відповідача позивач звернулась до суду із даним адміністративним позовом. Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного. Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР. Відповідно до абзацу першого пункту 9 статті 1 даного Закону платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» врегульовані у Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740. Згідно з пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Пункт 15-3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій передбачає, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. З системного аналізу наведених правових актів слід прийти до висновку, що із загального правила про обов'язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 146803644, сформованої 26.11.2018 за результатом розгляду заяв у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS], яка виникла на підставі договору купівлі-продажу від 26.11.2018 посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. та зареєстрований в реєстрі за №2191 (аркуш справи 9). Як встановлено судом, згідно з довідки Міського бюро технічної інвентаризації від 05.12.2018 №3579 станом на 29.12.2012 [PERSON] згідно обліку технічної інвентаризації в м. Тернополі є власником 1/4 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності і зареєстрована за нею на підставі розпорядження органу приватизації №25881 від 12.02.98 (аркуш справи 16). Відповідно до довідки філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк" №226 від 06.12.2018 видану [PERSON], що вона включена в списках на приватизацію за адресою [ADDRESS] житлові чеки використані на суму 1,39 грн, залишок - 2,81 грн (аркуш справи 15). Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, судом не здобуто. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач дійсно 26.11.2018 вперше придбала житло за договором купівлі-продажу нерухомого майна - квартиру за адресою: [ADDRESS] і при оформленні документів безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 9 612,85 грн згідно квитанції №ПН741546 від 26.11.2018 на вказану суму. За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають до задоволення. Частиною другою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Відповідно до пункту 5 даного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання в довільній формі подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету. Відповідно до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, яким установлено механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви. Таким чином, виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна, сплачено помилково, за відсутності обов'язку здійснювати такий платіж, у зв'язку з чим кошти в сумі 9612,85 грн, сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. А тому, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю. Аналогічна правова позиція висловлена в постанова Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №819/1730/17 (К/9901/404/17). В якій зазначено, що оскільки саме держава не виконала свій обов'язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими. Також суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що для з'ясування усіх обставин у справі позивач повинна надати підтверджуючі документи про право власності на нерухомість за адресою вул. Шевченка, 38, село Буцнів Тернопільського району Тернопільської області, оскільки позивач зареєстрована за даною адресою у 2015 році, тому інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". В матеріалах справи містяться інформація, що за позивачем немає іншого зареєстрованого нерухомого майна (аркуш справи 14). Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про зобов'язання Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення [PERSON] помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9612,85 грн. Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. 2. Зобов'язати Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Тернополі подання про повернення [PERSON] помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 9612 (дев'ять тисяч шістсот дванадцять) грн. 85 (вісімдесят п'ять) коп. 3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь [PERSON] судові витрати по даній справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 (вісімдесят) коп. сплачений згідно квитанції №0.0.1205287354.1 від 10.12.2018. Реквізити сторін: позивач [PERSON] - [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER]; відповідач - Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - 46000, м.Тернопіль, вул. Руська, 17, код ЄДРПОУ 40377598.

Результат: granted