Вид судочинства: commercial
Суддя: Смелянець Г.Є.
Дата ухвалення: 2024-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №328886-КС-003 про надання кредиту від 30.06.2021, що становить 4 753,67 грн., яка складається: з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 2964,47 грн., з суми прострочених платежів по процентах - 1789,20 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 2147, 20 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання кредиту №328886-КС-003 від 30.06.2021 щодо повернення виданої суми кредиту у повному обсязі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України. Також ухвалою суду від 23.10.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про витребування доказів та у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" витребувано інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: - чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); - інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 30.06.2021 по 06.07.2023 включно. Встановлено АТ КБ "ПРИВАТБАНК" строк на подання до суду витребуваних доказів протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. 22.11.2023 за вх.№42709/23 господарським судом одержано відповідь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на виконання вимог ухвали суду від 23.10.2023, в якій повідомлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] IBAN [NUMBER] . Відповідач відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 23.10.2023 строк до суду не надав. Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило. При цьому, ухвала суду, яка надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному демографічному реєстрі, повернута до суду органами поштового зв`язку, із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено: 30.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (Кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Чувальська Іриною Юріївною (Позичальник) укладено договір №3288866-КС-003 про надання кредиту, згідно з яким Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (надалі - Договір). Тип Кредиту: Кредит. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 1,07770000, фіксована. Комісія за надання Кредиту (далі - Комісія): 750,00 грн. Загальний розмір наданого Кредиту: 5 000,00 грн. Термін дії Договору до 15.12.2021. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту : 12 480,00 грн. У п. 2 договору встановлено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі - Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. У п. 3 договору сторони погодили графік платежів. Разом з тим, судом встановлено, що 30.06.2021 позивач на банківську карту відповідача № [NUMBER] , видав кредит на загальну суму 5 000 грн., про що свідчить виписка по рахунку АТ КБ Приватбанк з 30.06.2021 по 06.07.2023 Згідно з розрахунком позивача, який наведений у позовній заяві заборгованість відповідача за договором про надання кредиту №3288866-КС-003 від 30.06.2021 станом на 06.07.2023 становить 4 753, 67 грн., з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 2964,47 грн., з сума прострочених платежів по процентах - 1789,20 грн. Також судом встановлено, що 05.08.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Чувальська І.Ю. на підставі власного рішення. Висновки суду. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного з відповідачем договору про надання кредиту від 30.06.2021, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5000 грн. В свою чергу відповідачем здійснено часткове повернення позивачу виданого останнім кредиту, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 4 753, 67 грн., з яких: 2964,47 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 1789,20 грн. - сума прострочених платежів по процентах. При цьому відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо наявної заборгованості, а тим більш доказів, які спростовують її наявність. За змістом ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. В ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, неповернення відповідачем отриманих кредитних коштів за вищевказаним кредитним договором та несплата нарахованих процентів за користування кредитними коштами і комісійної винагороди є порушенням умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Відтак, суд погоджується з обґрунтованістю вимог позивача про стягнення вказаної заборгованості по кредиту, нарахованим відсоткам. При цьому, господарським судом на підставі ч.4 ст.236 ГПК України враховується правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17, згідно з яким, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем. Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" , а отже, і їх задоволення. На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача по сплаті судового збору.

Резолютивна частина:
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до [PERSON] про стягнення 4753,17 грн. задовольнити. 2.Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, б.Лесі Українки, буд.26, оф. 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за договором №328886-КС-003 про надання кредиту від 30.06.2021, що становить 4 753 (чотири тисячі сімсот п`ятдесят три) грн. 67 коп., яка складається: з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 2964,47 грн., з суми прострочених платежів по процентах - 1789,20 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення. Повне рішення складено 10 січня 2024 р. Суддя Г.Є. Смелянець

Результат: granted