Вид судочинства: criminal
Суддя: Бондаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 18.09.2015 року близько 17 год. 00 хвилин., перебуваючи у дворі будинку № 8 по вул. Саперно-Слобідській в м. Києві, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів, підійшов до автомобіля марки «Фольксваген Гольф Плюс» д.н.з. [NUMBER] , та наніс удар невстановленим досудовим розслідуванням предметом по передньому правому пасажирському склу автомобіля. Розбивши скло, [PERSON] проник через отвір, який утворився, до салону автомобілю, де взяв автомобільний навігатор (відеореєстратор) марки «EasyGo 530 B-DVR» вартістю 2500 гривень та два зарядні пристрої, які для потерпілого майнової цінності не мають, після чого, разом із викраденим майном із місця вчинення злочину зник завдавши [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн. Таким чином, [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.185\~КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та пояснив, що 18.09.2015 року близько 17 год. 00 хвилин., перебуваючи у дворі будинку №8 по вул. Саперно-Слобідській в м. Києві, підійшов до автомобілю марки «Фольксваген Гольф Плюс» д.н.з. [NUMBER] , та розбив скло автомобілю, після чого із салону взяв автомобільний навігатор та зарядні пристрої. Пізніше був затриманий поліцією, викрадене майно було повернуто потерпілому. Кається у вчиненому. З того часу після відбуття покарання за вироком Дніпровського суду більше злочинів не вчиняв, працює, має сім`ю. Враховуючи те, що обвинувачений [PERSON] в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю. При призначенні\~ [PERSON] \~покарання суд\~враховує тяжкість\~вчиненого злочину,\~який відноситься\~відповідно до\~вимог ст.\~12\~КК України\~до злочинів\~середньої тяжкості,\~обставини вчинення\~злочину,\~відсутність тяжких\~наслідків від\~вчиненого та\~будь-яких\~претензій з\~боку власника\~майна,\~дані про\~особу підсудного,\~який раніше\~не судимий\~згідно вимог\~ст.89\~КК України,\~має постійне\~місце проживання\~та реєстрації,\~за яким\~характеризується з\~позитивної сторони,\~згідно з\~даними облікової\~документації на\~обліку у\~лікаря психіатра\~та нарколога\~не перебуває,\~працює,\~обставини,\~що пом`якшують\~покарання \~щире каяття\~у вчиненому,\~активне сприяння\~в розкритті\~злочину,\~та відсутність\~обставин,\~що обтяжують\~покарання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням мінімального іспитового строку та з покладенням ряду обов`язків, визначених ст. 76 КК України. Судом встановлено те, що вказаний злочин [PERSON] вчинив до постановлення вироку відносно нього Дніпровським районним судом м.Києва 20.11.2015 року, яким його було засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців та звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, тому при визначенні остаточного покарання слід керуватися вимогами ч. 4 ст. 70 КК України. На думку суду, враховуючи обставини вчинення злочину, зокрема, час його вчинення, подальшу поведінку обвинуваченого, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, роботи, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, при визначенні остаточного покарання слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Крім того, враховуючи те, що ухвалою суду 22.12.2017 року у зв`язку із закінченням визначеного вироком суду від 20.11.2015 року іспитового строку [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 75 КК України було звільнено від відбування призначеного покарання,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. На підставі ст. 76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупність злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним [PERSON] вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.11.2015 року, остаточно визначити [PERSON] покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців, звільнити [PERSON] від відбування остаточно визначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, на підставі ст. 76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, згідно ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2017 року [PERSON] є таким, що фактично відбув остаточно визначене йому покарання. Речові докази у справі: навігатор, зарядні пристрої, передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за належністю. Обраний [PERSON] запобіжний захід у виді застави скасувати. Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення. \~Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.\~\~\~\~ Суддя [PERSON]

Результат: guilty