Вид судочинства: criminal
Суддя: Ружицький В. В.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
12.10.2021 приблизно о 15:30 годин (точний час не встановлено), [PERSON] , [INFO] , перебуваючи на сходовому майданчику в під`їзді № 2 будинку [ADDRESS] , незаконно придбав, шляхом знахідки, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1- он), яка знаходилась в одному полімерному пакеті з замком zip-lock. Після чого, усвідомлюючи що в полімерному пакеті з замком zip-lock, знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), достовірно знаючи її властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, [PERSON] , помістив дану речовину до кишені штанів, в які він був одягнутий, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту. Так, 12.10.2021, в період часу з 16:43 год. по 17:00 год., співробітниками поліції відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Кримська, біля будинку № 74, в ході якого, в присутності понятих [PERSON] дістав з кишені штанів, в яких він був одягнутий та видав один полімерний пакет з замком zip-lock, в якому міститься кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 0,477г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл- пентан-1-он), загальний кількісний вміст PVP в кристалічній речовині білого кольору становить 0,369г., яку [PERSON] незаконно придбав та незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. Отже, [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту. Винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України встановлена судом поза розумним сумнівом з наступних підстав. 29.12.2021 року до Суворовського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у відношенні [PERSON] за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у якому міститься клопотання прокурора [PERSON] про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акту додані: - письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника [PERSON], щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні; - матеріали досудового розслідування. Як видно з наданих матеріалів, до [PERSON] не застосовувалось затримання під час виявлення вчинення ним кримінального проступку. Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо [PERSON] у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд. Діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акта вбачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 12.10.2021 приблизно о 15:30 годин (точний час не встановлено), [PERSON] , [INFO] , перебуваючи на сходовому майданчику в під`їзді № 2 будинку [ADDRESS] , незаконно придбав, шляхом знахідки, особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1- он), яка знаходилась в одному полімерному пакеті з замком zip-lock. Після чого, усвідомлюючи що в полімерному пакеті з замком zip-lock, знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он), достовірно знаючи її властивості, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, [PERSON] , помістив дану речовину до кишені штанів, в які він був одягнутий, тим самим незаконно придбав та почав незаконно зберігати при собі, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту. Так, 12.10.2021, в період часу з 16:43 год. по 17:00 год., співробітниками поліції відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Кримська, біля будинку № 74, в ході якого, в присутності понятих [PERSON] дістав з кишені штанів, в яких він був одягнутий та видав один полімерний пакет з замком zip-lock, в якому міститься кристалічна речовина білого кольору, загальною масою 0,477г., яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл- пентан-1-он), загальний кількісний вміст PVP в кристалічній речовині білого кольору становить 0,369г., яку [PERSON] незаконно придбав та незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. Встановлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Отже, саме з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості [PERSON] , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання , зберігання психотропної речовини, без мети збуту. Вивченням обставин справи, встановлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому - є щире каяття, визнання вини. Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання- відсутні. Суд вважає, що підстави застосування ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні. Призначаючи обвинуваченому [PERSON] ,покарання суд враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки, як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості, як у потерпілого, так і суспільства. Згідно з приписами ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Покарання завжди призначається, як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим засудженим, так і іншими особами. Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого. З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності в обвинуваченого сталого матеріального стану, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення [PERSON] покарання у виді обмеження волі, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком. Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України . Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого. Цивільний позов не заявлений. Процесуальні витрати відповідно до ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] , [INFO] ,від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України покласти на [PERSON] , наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; Запобіжний захід [PERSON] , до набрання вироком законної сили - не обирати. Речовий доказ, психотропну речовину, - знищити. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Держави судові витрати на залучення експерта у розмірі 1372,96 грн. Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Головуючий суддя : [PERSON]

Результат: guilty