Вид судочинства: criminal
Суддя: Хаврона О. Й.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02

Обставини справи:
12.07.2008р. близько 22.00 год. [PERSON] повторно проник через вікно в житловий будинок [PERSON], що знаходиться в [ADDRESS], де побив останнього, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження та відкрито викрав належні йому гроші у сумі 32 грн. [PERSON] близько 07.00 год. 15.08.2013р. повторно незаконно заволодів належним [PERSON] автомобілем марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 20000грн., що знаходився біля залізничного вокзалу по вул. Вокзальна, 17 в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину у вчиненні грабежу визнав та дав показання про те, що 12.07.2008 р. близько 22.00 год. через вікно проник до житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS], де наніс удари останньому, вимагаючи в нього гроші, стягнув потерпілого з ліжка та, наступивши ногами на руки, наносив удари, після чого потерпілий вказав на тумбочку де знаходились гроші. Він викрав ці гроші в сумі 32 грн. та залишив потерпілого. Також зазначив, що 15.08.2013р. близько 07.00 год. він, перебуваючи на залізничному вокзалі в смт.Стара Вижівка та побачивши, що за залізничною колією стоїть автомобіль марки ВАЗ 2101 жовтого кольору, з метою поїхати цим автомобілем на озеро «Світязь», відкрив двері автомобіля зі сторони водія, знайшов у салоні ключ, завів автомобіль, та почав їхати ним в сторону заправки. Оскільки автомобіль зламався по дорозі, то він пішов до знайомого, якого попросив відбуксирувати автомобіль, пояснивши, що автомобіль везе здавати на металобрухт, тоді останній запропонував купити у нього цей автомобіль за 2000 грн., отримавши ці кошти, він віддав йому технічний паспорт та страховку. Два талони, посвідчення водія та медичну довідку, які попередньо взяв з автомобіля, він заховав біля дерева поблизу магазину «Прем'єр». Про місце знаходження належних потерпілому [PERSON] документів розповів та показав працівникам міліції, компенсував потерпілому завдані незаконним заволодінням транспортним засобом збитки, у вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати. Факт вчинення обвинуваченим [PERSON] злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України та злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, крім визнання обвинуваченим вини, підтверджується зібраними доказами: - показаннями потерпілого [PERSON] про те, що 15.08.2013 р. близько 7.00 год. він залишив належний йому автомобіль марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер [NUMBER] жовтого кольору біля колії залізничного вокзалу в смт.Стара Вижівка, в салоні якого був ключ від замка запалювання та документи на його ім'я - посвідчення водія, медична довідка, талони, технічний паспорт та страховка. Автомобіль був зачинений, сигналізацією не обладнаний. Коли він повернувся, то виявив, що автомобіль викрадено. Ввечері його автомобіль знайшли працівники міліції, які також повернули йому викрадені документи. В автомобілі були пошкодження, однак, обвинувачений [PERSON] відшкодував завдані йому збитки; - показаннями у судовому засіданні потерпілого [PERSON], який показав, що зранку 13.07.2008 р. йому зателефонував його батько [PERSON] та повідомив, що вночі до його будинку через вибите вікно в кімнаті проникли [PERSON] та ще один чоловік, якого він не роздивився, поклавши на підлогу, стягнули з нього одяг, намагаючись знайти гроші, побили його, вимагаючи дати їм гроші, після чого викрали в нього 32 грн. Також потерпілий показав, що коли він приїхав до батька, то в його будинку були розкидані речі та перекинуті меблі, крім того на руках батька були синці, він возив батька до лікаря, а також ребра боліли, однак переломів не було. Зазначив, що батько алкоголю не вживав. Також зазначив, що претензій до обвинуваченого не має; - показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], який показав, що зранку 13.07.2008 р. до нього прийшов його сусід [PERSON] та попросив зателефонувати з мобільного телефону синові [PERSON], та повідомив, що вночі до його будинку проникли двоє чоловіків, побили його та вимогли гроші. Коли він був як понятий у будинку [PERSON] то бачив, що в будинку було розкидані речі та перекинуті меблі; - показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], який показав, що у 2008 р. був дізнавачем райвідділу міліції та проводив дізнання за фактом пограбування [PERSON], який повідомив, вночі до будинку потерпілого проникли двоє чоловіків, які побили його, вимагали гроші, викрали 32 грн., при цьому [PERSON] впізнав [PERSON], іншого чоловіка не впізнав. У будинку потерпілого були розкидані речі та меблі; - показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], який показав, що зранку 15.08.2013 р. до нього звернувся знайомий [PERSON] та попросив відбуксирувати автомобіль, що зламався, в м.Ковель та пояснив, що здасть автомобіль на металобрухт, і що автомобіль належить його тестю, після чого, він запропонував [PERSON] купити в нього автомобіль за 2000 грн. [PERSON] погодився та, отримавши гроші, віддав йому технічний паспорт і страховку. Це був автомобіль ВАЗ 2101 жовтого кольору. В подальшому він, дізнавшись, що автомобіль викрадений, зателефонував і міліцію, повернув автомобіль та документи; - показаннями у судовому засіданні свідка [PERSON], який показав, що зранку 15.08.2013 р. він з [PERSON] перебував на залізничній станції в смт.Стара Вижівка, щоб їхати на озеро «Світязь». [PERSON] сказав йому, що позичив автомобіль у свого родича, щоб поїхати на озеро. Вони сіли в автомобіль ВАЗ 2101 жовтого кольору та поїхали в сторону м.Ковель, по дорозі автомобіль заглох, [PERSON] пішов просити знайомого відбуксирувати автомобіль. Вказаний автомобіль [PERSON] залишив в заставу [PERSON] за 2000 грн. про те, що автомобіль викрадений він не знав. Вина обвинуваченого у вчиненні вказаних злочинів також доводиться й письмовими доказами, зокрема: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого [PERSON] /а.к.п. 2 т.1/; - протоколом огляду місця події від 15.08.2013 р, згідно з яким в ході проведення процесуальної дії на подвір'ї [PERSON] виявлено належний [PERSON] автомобіль, який був проданий [PERSON] /а.к.п. 16-17 т.1/; - протоколом проведення слідчого експерименту від 17.08.2013р., згідно з яким у ході процесуальної [PERSON] розповів та показав обставини за яких вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, належним [PERSON] та місце де залишив належні останньому документи /а.к.п. 44-53 т.1/; - протоколом огляду місця події від 15.08.2013 р, згідно з яким в ході проведення процесуальної дії потерпілий [PERSON] вказав на місце біля залізничної станції Вижва, де він залишив автомобіль /а.к.п. 81-84 т.1/; - висновком експерта № 227 від 30.09.2008р., згідно з яким в [PERSON] виявлено легкі тілесні ушкодження /а.к.п. 158 т.1/. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] грабежу - відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчинено повторно (оскільки вчинив цей злочин до винесення вироку Старовижівським районним судом 22.08.2008 р. за ч.1 ст. 186 КК України, від покарання за цим вироком звільнений 13.03.2010 р.), тобто скоєння ним злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, тобто злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. У вину обвинуваченому ставиться вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України - за попередньою змовою групою осіб, однак у ході судового розгляду справи в цій частині обвинувачення не знайшло свого підтвердження. Оскільки потерпілий [PERSON] під час досудового розслідування справи помер, інших свідків вчиненого злочину немає, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому з обвинувачення [PERSON] за ч.3 ст. 186 КК України слід виключити кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб. Обставинами, що пом'якшують покарання обвинуваченого [PERSON] є щире каяття, визнання вини, часткове відшкодування шкоди, сприяння розслідуванню злочину за ч. 2 ст. 289 КК України, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку. Призначаючи покарання обвинуваченому [PERSON], суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є тяжкими злочинами, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо /а.к.п. 28 т.1/, на обліках в психіатра та в нарколога не перебуває /а.к.п. 33 т.1 /, думку потерпілого [PERSON], який не має претензій до обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статей КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним злочини. [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, до постановлення вироку Старовижівським районним судом Волинської області від 22.08.2008 р. (звільнений від покарання за цим вироком згідно з постановою Старовижівського районного суду від 13.03.2010 р.), а тому, при призначенні покарання слід застосувати ч.4 ст.70 КК України. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винного, наявність кількох пом'якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою. Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому максимальний іспитовий строк - 3 роки з покладенням на нього обов'язків, визначених ст. 76 КК України. Речові докази слід залишити у власності потерпілого [PERSON]

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186, ч.2 ст. 289 КК України, й призначити йому покарання : - за ч.2 ст.289 КК України - п'ять років позбавлення волі, - за ч.3 ст.186 КК України - чотири роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднати повністю відбуте покарання за вироком Старовижівського районного суду від 22.08.2008 р. і покарання [PERSON] призначити 4 /чотири/ роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання [PERSON] визначити - 5 /п'ять/ років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. На підставі ст. 76 КК України зобов'язати [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Речові докази залишити у власності потерпілого [PERSON] /а.с. 10, 12/. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Суддя О. Й. Хаврона

Результат: guilty