Вид судочинства: commercial
Суддя: Рудь Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
04.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк "Радабанк" (продавець) та [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Агро Ват" (покупець) укладено договір купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 (далі договір). У порядку і на умовах, визначених цим договором, продавець зобов'язується передати у власність покупця: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки ХТЗ-17021, 2007 року випуску, заводський № 2499, двигун № [NUMBER], № 653129-657259, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в строки (п. 1.1. договору). Найменування товару, кількість, вартість кожного з товару, порядок розрахунків за товар, строк передачі товару та місце отримання за договором узгоджується сторонами у додатку № 1, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору). Продавець підтверджує, що товар який є предметом договору належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави або забезпеченням в інший спосіб зобов'язань перед будь-яким фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, не є предметом будь-якого обтяження або обмеження, передбаченого чинним законодавством України (п. 3.1. договору). Загальна ціна товару, який продається за договором складає 674 840 грн. 00 коп. (п. 2.1. договору). Оплата товару покупцем за цим договором проводиться в порядку, визначеному в Додатку №1,2 до цього договору, що є невід'ємними частинами договору (п. 2.2. договору). Усі розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються в національній валюті України. Датою сплати ціни товару є дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця, зазначений у цьому договорі (п. 2.3. договору). Форма розрахунків: безготівкова (п. 2.4. договору). Передача товару покупцеві здійснюється не пізніше 6 робочих днів з дати укладання договору, за умови надходження авансового платежу за товар згідно додатку № 1 та додатку № 2, за кожним окремо. В разі неможливості з будь-яких причин провести прийом-передачу товару в зазначений строк, продавець/покупець зобов'язаний негайно повідомити про це покупця/продавця та узгодити з ним новий строк передачі товару (п. 3.1. договору). Право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку покупця з продавцем за товар (п. 3.2. договору). За порушення зобов'язання за договором сторона, яка його порушила несе відповідальність згідно умов договору та відповідно до вимог чинного законодавства України (п. 4.1. договору). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначена змістом договору (п. 4.2. договору). Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 7.1. договору). Договір зберігає свою чинність до моменту повного виконання всіх зобов'язань продавця і покупця за договором (п. 7.2. договору). Договір може бути достроково розірваний в порядку, визначеному самим договором та (або) чинним законодавством України (п. 7.4. договору). У відповідності до умов пункту 1.2. договору, позивачем та відповідачем було підписано додаток № 1 до договору, в якому сторони визначили таке: назва товару: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER]; строк поставки товару - 6 календарних днів з дати укладання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.2016; базис поставки товару згідно Інкотермс 2010 - ЕXW - склад покупця (вулиця Леніна, 42, с. Вишевичі, Радомишльський район, Житомирська область); загальна вартість товару, зазначеного в додатку № 1, в грошовому еквіваленті: 467 594 грн. 00 коп.; грошові кошти покупець сплачує до 11.04.2016 включно. У випадку не дотримання зазначеного порядку оплати продавець не зобов'язаний виконувати обов'язки з передачі товару покупця та продавець має право вимагати розірвання договору з оплатою штрафних санкцій. Також, позивачем та відповідачем було підписано та скріплено їх печатками додаток № 2 до договору, в якому сторони визначили таке: назва товару - Трактор колісний, марки ХТЗ-17021, 2007 року випуску, заводський № 2499, двигун № [NUMBER], № 653129-657259; строк поставки товару - 6 календарних днів з дати укладання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки 02-1/1 від 04.04.2016; базис поставки товару згідно Інкотермс 2010 - ЕXW - склад покупця (вулиця Леніна, 42, с. Вишевичі, Радомишльський район, Житомирська область); загальна вартість товару, зазначеного в додатку № 2, в грошовому еквіваленті: 207 246 грн. 00 коп.; грошові кошти покупець сплачує до 11.04.2016 включно. У випадку не дотримання зазначеного порядку оплати продавець не зобов'язаний виконувати обов'язки з передачі товару покупця та продавець має право вимагати розірвання договору з оплатою штрафних санкцій. На виконання умов договору позивачем частково сплачено вартість товару, визначеного додатком № 1, наступним чином: - відповідно до платіжного доручення № 7 від 07.04.2016 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 300 000 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «за сільгосптехніку зг. дог. купівлі-продажу № 02-1/1 від 04.04.2016р.» (т.1 а.с.14); - відповідно до платіжного доручення № 8 від 14.04.2016 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 167 594 грн. 00 коп., з призначенням платежу: «за сільгосптехніку зг. дог. купівлі-продажу № 02-1/1 від 04.04.2016р.» (т.1 а.с.15). 14.04.2016 сторонами підписано та скріплено їх печатками Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 до договору (т.1 а.с. 13), відповідно до якого на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки « 04» квітня 2016 року 02-1/1 продавець передав, а покупець прийняв наступну сільськогосподарську та тракторну техніку: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER]. Відповідно до п. 3 вказаного Акту сторони визначили, що цей акт прийому-передачі товару підтверджує проведення передачі товару покупцю згідно договору і є документом, який свідчить про перехід права власності на товар до покупця. Позивач стверджує, що між сторонами було досягнуто згоди, що акт приймання-передачі техніки буде підписано представниками сторін у м. Дніпро та із даним актом приймання-передачі позивач отримає товар за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Вишневичі, вул.. Леніна, 42. Проте, як зазначає позивач, не зважаючи на підписання сторонами вказаного акту, відповідачем так і не було передано зазначений вище товар (сільгосптехніку) за узгодженою сторонами адресою. На момент звернення із даною позовною заявою, відповідач так і не передав товар, чим порушив право позивача на безперешкодне володіння, розпорядження та користування належним позивачу на праві приватної власності майном. У звязку із чим позивач вважає, що відповідач без наявності законних підстав утримує в себе майно, належне позивачу на підставі приватного права, а тому позивач має достатні правові підстави витребувати у відповідача майно із незаконного володіння відповідно до норм ст. ст.387, 1212 Цивільного кодексу України, проти чого заперечує відповідач, що і є предметом спору. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України) Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України). Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України). Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України). Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України). Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч. 3 ст. 319 Цивільного кодексу України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України). Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 3.2. договору право власності на товар переходить до покупця після повного розрахунку покупця з продавцем за товар. Як вказано вище, позивачем було сплачено вартість товару відповідно до додатку № 1 до договору, а саме: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER], про що свідчать платіжні доручення: № 7 від 07.04.2016р. на суму 300 000 грн. 00 коп.( т.1 а.с.14) та № 8 від 14.04.2016р. на суму 167 594 грн. 00 коп.( т.1 а.с.15). З огляду на викладене відповідно до п. 3.2. договору право власності на товар: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER] перейшло до покупця після його оплати. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності (ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України). Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України). Зазначений засіб захисту права власності застосовується в тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти й користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває з його володіння. В цивільно-правовій літературі зазначений засіб захисту отримав назву "віндикація". Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна з чужого незаконного володіння з дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом. Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів). Позивач має підтвердити своє право власності на витребувану річ, посилаючись на ті чи інші докази (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину, технічний паспорт на автомашину, довіреність на розпорядження майном, договір тощо). Відповідачем за віндикаційним позовом має бути незаконний володілець майна власника, який може і не знати про неправомірність свого володіння та утримання такого майна. При цьому незаконними володільцями вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння (це факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін.). З позицій процесуального права ці та інші обставини становлять предмет доказування. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб,відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" (852-15), або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку). Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"). Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів (п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку). Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п. 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку). Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку). Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку). За своєю правовою природою Акт прийому-передачі товару є первинним документом, оскільки підтверджує факт підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Таким чином до оформлення актів прийому передачі застосовуються вимоги встановлені діючим законодавством. Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи міститься підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 до договору (а.с. 13), відповідно до якого на підставі договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки « 04» квітня 2016 року 02-1/1 продавець передав, а покупець прийняв наступну сільськогосподарську та тракторну техніку: Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]; Трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER]. Відповідно до п. 3 вказаного Акту сторони визначили, що цей акт прийому-передачі товару підтверджує проведення передачі товару покупцю згідно договору і є документом, який свідчить про перехід права власності на товар до покупця. Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивач стверджує, що йому так і не було передано зазначений вище товар (сільгосптехніку). На момент звернення із даною позовною заявою, відповідач так і не передав товар, чим порушує право на безперешкодне володіння, розпорядження та користування належного позивачу на праві приватної власності майном. Господарський суд зазначає, що Акт приймання-передачі № 1 від 14.04.2016 підписаний позивачем та скріплений його печаткою без жодних зауважень чи заперечень. Вказане свідчить про те, що позивач отримав у власність спірний товар. В той же час, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивачу у власність спірний товар передано не було, доказів незаконного володіння спірним майном відповідачем чи доказів перебування спірної техніки у відповідача позивачем до суду не надано, заперечення відповідача з цього приводу не спростовано. За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Господарським судом враховано, що судовими рішеннями від 21.09.2017 у справі № 904/7132/17 та від 22.06.2017 у справі № 904/10372/16, які набрали законної сили, встановлені факти щодо законності набуття права власності ПАТ «АБ» Радабанк» на сільськогосподарську техніку, що є предметом договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016, та відсутність будь-яких обмежень для її продажу; дійсності договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та відсутності у ТОВ «Агро Ват» підстав для визнання його не дійсним; не виконання ТОВ «Агро Ват» умов договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016 та, як наслідок, наявності підстав у ПАТ «АБ «Радабанк» для розірвання договору купівлі-продажу сільськогосподарської та тракторної техніки № 02-1/1 від 04.04.2016; наявності належного доказу передачі сільськогосподарської техніки від ПАТ «АБ «Радабанк» до ТОВ «Агро Ват», яким є Акт приймання-передачі №1 від 14.04.2016, форма і зміст якого відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства України, який підписано директором ТОВ «[PERSON]» та скріплено печаткою товариства тощо. За встановлених обставин, ТОВ «Агро Ват» не доведено належними та достовірними доказами порушення ПАТ «АБ» Радабанк» його права власності на спірне майно та підстав для витребування спірного майна у відповідача, у звязку із чим господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Одночасно, господарський суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Альфа щит центр», оскільки вважає, що рішення у даній справі жодним чином не впливає на права та обов'язки вказаної юридичної особи. Господарський суд також відхиляє клопотання відповідача про прийняття окремої ухвали та надіслання повідомлення до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про наявність ознак кримінального злочину в діях посадової особи директора ТОВ «Агро Ват» [PERSON], передбаченого п. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, оскільки, з урахуванням встановлених обставин та наявних матеріалів справи, не вбачає у діях (бездіяльності) вказаної посадової особи ознак кримінального правопорушення. Крім того, господарський суд зазначає про відсутність підстав для припинення провадження у даній справі у звязку із відсутністю предмету спору, про яке заявив відповідач у клопотанні від 27.10.2016 № 4831, оскільки доказів, які б свідчили про те, що саме спірна сільськогосподарська техніка була відчужена за договором № 29/08-16 від 29.08.2016 сторонами до суду не надано. Таким чином, укладений між ТОВ «Агросільмаш» та ТОВ «Агроволодар» договір №29/08-16 від 29.08.2016 не стосується предмету розгляду даної справи та жодним чином не впливає на результат її розгляду. Враховуючи викладене, клопотання відповідача про припинення провадження по справі задоволенню не підлягає. Разом з тим, з урахуванням фактів, встановлених у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2017 по справі № 904/7132/17, суд залишає без задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідача ТОВ «Агро-ФТ», за яким згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області № 07.1/07.1-09/6440 від 09.11.2016 станом на 09.11.2016 зареєстрована спірна сільгосптехніка (трактор колісний, марки Беларус-1221.2, 2010 року випуску, заводський № 12030715, двигун № [NUMBER]; трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303184, двигун № [NUMBER] та трактор колісний марки Беларус-1025, 2008 року випуску, заводський № 10303183, двигун № [NUMBER]), оскільки факт реєстрації рухомого майна (транспортних засобів) за особою не впливає на право власності на таке майно, яке набувається в момент передачі такого майна за договором або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін (ч. 1 ст. 334, ст.. 336 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом, сільськогосподарська техніка була передана ПП "Агро-ФТ" у власність ПАТ "АБ "Радабанк", про що 17.03.2016 підписано відповідний Акт прийому-передачі майна, що відповідає умовам мирової угоди, укладеної між сторонами. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Резолютивна частина:
В позові відмовити. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення. Суддя І.А. Рудь Повне рішення складено 18.01.18.

Результат: denied