Вид судочинства: criminal
Суддя: Ощинська Ю. О.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02

Обставини справи:
Підсудний [PERSON] протягом дня 12 квітня 2006 року, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, декілька разів приїжджав в с. Крутий Берег Лубенського району до будинку [PERSON] по вул. Радянській, 117 для зясування стосунків з його донькою-потерпілою [PERSON], з якою він тривалий час перебував у позашлюбних відносинах. В цей день, близько 22 год. 30 хв., тримаючи в руках заряджену мисливську рушницю, застосувавши насильство, зайшов у будинок [PERSON], де з необережності нажав на спусковий гачок рушниці і заряд влучив у [PERSON], яка в цей час підійшла до дверей, що ведуть з веранди у прихожу будинку, спричинивши останній вогнепальне дробове сліпе проникне поранення живота з ушкодженням печінки, шлунку, кишечнику, що стало причиною смерті останньої. Свою вину у предявленому обвинуваченні підсудний [PERSON] визнав частково. Відмовився від надання показань суду. Пояснив, що показання надані на досудовому слідстві і у судовому засіданні попередньому складу суду підтримує у повному обсязі. Під час досудового слідства і в судовому засіданні підсудний визнав сам факт проведення ним в будинку потерпілої пострілу з мисливської рушниці і, що від цього пострілу загинула [PERSON], проте стверджував, що не мав умислу на її вбивство. Так, підсудний як на досудовому слідстві так і у судовому засіданні проведеним попереднім складом суду пояснив, що на протязі тривалого часу знаходився в позашлюбних стосунках з потерпілою [PERSON], утримував її, оплачуючи проживання в квартирі та інші витрати. Остання наполягала на тому, щоб він розірвав шлюб з дружиною. Через те, що він не погодився, [PERSON] почала підтримувати стосунки із [PERSON] Напередодні 12 квітня 2006 року [PERSON] попросила привезти їй рибу в село до батьків. Коли він 12 квітня 2006 року привіз рибу, [PERSON] відмовилась з ним спілкуватись, а тому через деякий час він повернувся, щоб з нею зустрітись. Двері у будинку були зачинені. [PERSON], щоб вона вийшла, але батьки повідомили, що її у будинку немає. Тоді підсудний відїхав від двору і вирішив почекати. На вулиці було вже темно, близько 22 год., підсудний повернувся до будинку [PERSON], зайшовши у двір постукав у вікно. У руках підсудний тримав рушницю, яку він возив у автомобілі, у звязку з використанням для самозахисту, що повязано з його видом роботи, так як двері в автомобілі не закривалися взяв з собою. У хаті було темно, ніхто двері не відчинив. Тоді підсудний вистрелив вгору, посипалась шибка вікна. Після того, на подвіря з будинку вийшов батько [PERSON] і сказав, що [PERSON] дома немає і запропонував [PERSON] в цьому пересвідчитись, тоді він зайшов в коридорчик, переступаючи поріг з веранди в сіни, де було темно за щось перечепившись та падаючи випадково натиснув на курок, після чого пролунав постріл і заряд влучив в матір [PERSON] [PERSON], яка в цей час вийшла в прихожу. Все це сталося випадково, вбивати ні [PERSON] ні когось іншого членів сімї він немав наміру. Доказів про те, що підсудний [PERSON] мав намір вчинити вбивство [PERSON] по справі не знайдено, поскільки як з показань потерпілих так і підсудного було зрозуміло, що він перебував у добрих стосунках з останньою. Винність підсудного у скоєнні вбивства з необережності підтверджується: - показаннями потерпілої [PERSON], яка підтвердила у судовому засіданні, що знаходилася у позашлюбних відносинах з підсудним [PERSON] на протязі тривалого часу. Стосунки змінилися, коли вона почала жити з [PERSON] 12 квітня 2006 року підсудний декілька разів приїздив в село до подвіря її батьків, де вона знаходилась і погрожував. Приїхавши втретє, почав стукати у будинок і коли йому не відчинили він вистрілив у вікно і посипалось скло, потім пролунав ще постріл у результаті якого було вбито її матір [PERSON] У підсудного з матірю потерпілої були нормальні стосунки; - показаннями потерпілого [PERSON], який пояснив у судовому засіданні, що йому подзвонив сусід і повідомив, що [PERSON] вбив його матір. Коли він приїхав, вдома була вже міліція. Було розбите вікно, мати лежала мертва, кругом була кров і на порозі і далі. [PERSON] неодноразово приїздив до батьків [PERSON], але з ними не сварився; - показаннями потерпілої [PERSON], яка пояснила у судовому засіданні, що до неї приїхав покійний брат з дружиною та повідомили, що [PERSON] вбив матір. Приїхавши в село зі слів батька вона дізналася, що ввечері 12 квітня 2006 року підсудний приїхавши до будинку почав стукати у двері та гукати [PERSON], батько сказав, щоб він їхав, але останній не послухався його. Тоді [PERSON] відкрив двері та вийшов на поріг. [PERSON] дуло рушниці підставив до підбородка, потім штовхнув останнього і пішов далі.; - дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого [PERSON] (т. 1 а.с. 81-82, 172), який на досудовому слідстві пояснив про те, що [PERSON], для того щоб зайти в будинок, наставив на нього рушницю, а потім відштовхнув його і зайшов в будинок, після чого там пролунав постріл, яким була вбита його дружина; - протоколом огляду місця події (т.1 а.с. 3-5), згідно якого в будинку № 117 по вул. Радянській виявлений труп [PERSON] з вогнепальним пораненням; - протоколом відтворення обстановки і обставин вчинення злочину (т. 2 а.с. 153-159), де підсудний [PERSON] показав, що коли він став заходити через вхідні двері у веранду будинку перечепився через поріг, падаючи тримався правою рукою за приклад рушниці з якої пролунав постріл; - висновком експерта викладеного у судово-медичній експертизі (т.1 а.с. 148-149), згідно якого причиною смерті [PERSON] стало вогнепальне дробове сліпе проникне поранення живота з ушкодженням печінки, шлунку, кишечника; - висновком експерта викладеного у комплексній судово-медичній балістичній експертизі (т. 2 а.с. 165-174), де вказано, що дані показання [PERSON] та [PERSON] під час відтворення обстановки та обставин події злочину від 07.03.2008 року, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупа [PERSON] по часу, характеру, кількості та локалізації спричинення тілесних ушкоджень; - іншими матеріалами справи. Органами досудового слідства дії підсудного в частині спричинення смерті [PERSON] кваліфіковані як навмисне вбивство за ч. 1 ст. 115 КК України. З огляду на матеріали справи, суд уважає, що така кваліфікація дій підсудного безпідставна, оскільки особа, здійснюючи умисний злочин, діє цілеспрямовано і відповідно ставиться до настання суспільно небезпечних наслідків. Проте, ні сам підсудний ні жоден з допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків не підтвердили той факт, що між підсудним та [PERSON] відбувались будь коли сварки чи те, що вони знаходились у неприязних відносинах чи взагалі будь який інший мотив злочину, як містить в собі обвинувачення підсудного органами досудового слідства, що між підсудним і [PERSON] 12.04.2006 року виникла сварка, через яку у [PERSON] виник умисел на її вбивство. Посилання органів досудового слідства на прицільність пострілу спростовуються висновком судово-медичної експертизи (т.1 а.с. 148), згідно якої постріл відбувся зверху вниз і з неблизької дистанції. Та висновком комплексної судово-медичної балістичної експертизи де вказано, що наявність тілесних ушкоджень на передній черевній стінці, пояска зсаднення навколо вхідних дробових вогнепальних отворів у вигляді кіптяви, а також поодиноких включень зєднань свинцю дають можливість уважати, що постріл був проведений з неблизької відстані, а також те, що враховуючи дані матеріалів кримінальної справи, зокрема відтворення обстановки та обставин події, у момент пострілу потерпіла [PERSON] була розташована передньою поверхнею тіла (обличчям) до дульного зрізу зброї. (т. 2 а.с. 165-174) Показаннями підсудного про те, що він здійснив постріл з рушниці з необережності, перечепившись через поріг, обєктивно підтверджуються: протоколом огляду місця пригоди (т.1 а.с. 4), згідно якому у веранді будинку [PERSON] виявлені на підлозі споряджені патрони. Про відсутність умислу підсудного на позбавлення життя [PERSON] свідчить і поведінка [PERSON] після скоєння злочину. Так, здійснивши постріл, підсудний вийшов з будинку, а потім через деякий час повернувся, дізнавшись про результати свого пострілу, злякавшись поїхав від будинку потерпілих. Виходячи з сукупності всіх доказів, суд приходить до висновку проте, що підсудний діяв необережно, проявивши злочинну недбалість, бо не передбачав можливості настання смерті [PERSON], але заходячи в жилий будинок із зарядженою рушницею, повинен був її передбачити, оскільки у звязку зі службою в органах внутрішніх справ та подальшою роботою мав досвід поводження зі зброєю. Враховуючи обставини вчиненого злочину, пояснення потерпілих, свідків, підсудного, кваліфікацію дій підсудного органом досудового слідства за ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не знайшло свого підтвердження і тому дії підсудного [PERSON] слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність. Суд уважає, що органами досудового слідства дії підсудного в частині незаконного проникнення до житла, вчиненні із застосуванням насильства, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 162 КК України та знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і підсудний повинен нести кримінальну відповідальності за вчинення вказаного злочину. Хоча сам підсудний як на досудовому слідстві та і у судовому засіданні з попереднім складом суду заперечував даний факт. Так, з показань потерпілого [PERSON], наданих на досудовому слідстві, потерпілої [PERSON], свідка [PERSON] випливає, що двері у будинок відчинив підсудному [PERSON] [PERSON] після того як останній вчинив по будинку постріл та розбив шибки у вікнах будинку. Ці показання обєктивно підтверджуються: протоколом огляду місця пригоди (т. 1 а.с. 3-5) про пошкодження шибок у вікнах будинку потерпілих. Крім того, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що підсудний [PERSON] скоїв злочин перебуваючи у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи. (т.1 а.с. 142-143) Оцінюючи в сукупності всі зібрані докази по справі, суд уважає, що винність підсудного [PERSON] у скоєнні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 162 КК України у судовому засіданні доведена повністю. Підсудний скоїв вбивство через необережність і повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 119 КК України. Дії підсудного [PERSON] також необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 162 КК України, оскільки він незаконно проник до житла з застосуванням насильства. Призначаючи покарання підсудному [PERSON] у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Обставинами, що помякшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудного та добровільне відшкодування збитків. Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. Враховується особа підсудного [PERSON], [INFO], який осудний, одружений, працездатний, пенсіонер МВД, має постійне місце проживання у [INFO], як за місцем проживання так і за попереднім місцем роботи у Середньодніпровському державному басейновому управлінні охорони водних живих ресурсів та Лубенської окремої роти дорожньо-патрульної служби ДАІ підпорядкованої УМВС України в Полтавській області характеризується прозитивно, має на утриманні батьків похилого віку: матір [PERSON] [INFO] та батька [PERSON] [INFO], до адміністративної та кримінальної відповідальності органами внутрішніх справ раніше не притягувався, - про що свідчать дані: його показань, паспорту, довідок, характеристики, повідомлень. (т. 1 а.с. 217-234) Згідно довідок від 04.05.2006 року виданих Лубенською центральною міською лікарнею [PERSON] на Д обліку у лікаря психіатра та у наркологічному кабінеті на диспансерному обліку не перебуває. (т. 1 а.с. 235-236) Підсудний [PERSON] скоїв декілька злочинів і тому суд з урахуванням особи підсудного, обставин справи призначає йому покарання за сукупністю злочинів відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Підсудний скоїв злочини, за які законом передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк більше 5 років, до набрання чинності Законом України «Про амністію»від 19.04.2007 року, має на утриманні дитину сина [PERSON] (т.1 а.с. 223), якому на момент набрання чинності Законом України «Про амністію»не виповнилось 18 років, не заперечує проти застосування щодо нього акту амністії, тому він повинен бути звільнений від призначеного покарання на підставі п. «б»ст. 1 вказаного вище закону. Цивільні позови потерпілих, на думку суду, підлягають частковому задоволенню. Суд приходить до висновку, що неправомірними діями підсудного потерпілим [PERSON], [PERSON], [PERSON] завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпілі зазнали у звязку зі смертю своєї матері і така шкода підлягає відшкодуванню відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З урахуванням викладеного суд оцінює розмір завданої моральної шкоди потерпілим [PERSON], [PERSON], [PERSON] у сумі 13000 грн. кожному, враховуючи вимоги розумності і справедливості. Долю речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.ст. 80, 81 КПК України. Міра запобіжного заходу у відношенні підсудного повинна бути залишена колишня підписка про невиїзд. Куруючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст. 162 КК України, призначивши покарання: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі строком чотири роки; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Відповідно до ст. 1 п. «б»Закону України «Про амністію»від 19.04.2007 року [PERSON] звільнити від призначеного покарання. Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно засудженого залишити колишню підписку про невиїзд. Цивільний позов потерпілих [PERSON], [PERSON], [PERSON] задовольнити частково. Стягти з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 13000 (тринадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди. Стягти з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 13000 (тринадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди. Стягти з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 13000 (тринадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди. Речові докази по справі: мисливська рушниця МЦ-2112 дванадцятого калібру № 016283, 14 штук споряджених патронів до мисливської рушниці 12 калібру, пластиковий контейнер до патрона мисливської рушниці, 14 штук свинцевого шроту, гільзу патрона до мисливської рушниці 12 калібру, що зберігаються у камері речових доказів Лубенської міжрайонної прокуратури знищити. На вирок можу бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 15 діб. Суддя

Результат: guilty