Вид судочинства: criminal
Суддя: Гончаренко Л. М.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
Обвинувачений [PERSON] вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин. , Так, 17.05.2024 приблизно о 18:10 год., [PERSON] знаходячись поблизу будинку [ADDRESS], де в цей час зустрів раніше знайомого [PERSON] , [INFO] , з яким вчинив на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин словесну сварку, при цьому вирішив завдати останньому тілесні ушкодження. У ході конфлікту [PERSON] наблизився до [PERSON] та наніс йому один удар лобом в ділянку перенісся. У відповідь [PERSON] правою рукою відштовхнув від себе [PERSON] . Після чого [PERSON] наніс один удар кулаком правої руки в ділянку носу [PERSON] . У подальшому конфлікт було припинено самостійно [PERSON] . В результаті протиправних дій [PERSON] , що виразились в умисному нанесенні удару потерпілому [PERSON] , останньому спричинені тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 887 від 17.06.2024 в ділянці спинки носа синець неправильно овальної форми розміром 3,2х2,1 см, на фоні синця садно неправильно овальної форми розміром 1,8х1,0 см. Згідно наданого т.в.о. начальника консультативний висновок лікаря ЛОР КНП СОР «СОКЛ» від 17.05.2024 діагноз: перелом кісток спинки носа без зміщення. Згідно наданого т.в.о. начальника рентгенологічного дослідження № 5655 від 17.05.2024 висновок: поперечний перелом дистальної третини носових кісток без зміщення. Дані ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину фактично не визнав і пояснив, що 17 травня 2024 близько 18 год до них до дому в смт. Степанівка прийшла [PERSON] , мати потерпілого та покликала його дружину. Вони пішли разом з будинку на двір, а він в цей час залишився вдома. Через 5 хв він вийшов за дружиною у двір. Зустрів [PERSON] , який проживає по сусідству у сусідньому під`їзді. Він йшов та матюкався, на вулиці в той час нікого не було. Він запитав потерпілого на кого він матюкається, так як подумав, що на нього. Після цього у потерпілого була бурна реакція, він сказав, що він вільна людина, що хоче те й робить. Він зробив потерпілому зауваження, а той почав лаятись у його бік. Він запитав у нього чому така реакція, на що потерпілий першим ударив його локтем у обличчя-скулу. Він також наніс удар кулаком правою рукою у ніс потерпілому. І відразу відступив від потерпілого, щоб уникнути бійки. Потерпілий схопився за ніс. В цей час підійшли свідки- [PERSON] , за ним дружина [PERSON] , його дружина, мати потерпілого. Підійшла мати потерпілого запитала, що трапилось. Він сказав. Вона викликала поліцію. В даному будинку він живе вже понад 10 років, не менше в цьому будинку живе родина потерпілого. До цього інциденту, в них з потерпілим були нейтральні відносини. Не заперечує нанесення потерпілому одного удару кулаком у ніс , але це була захисна реакція на дії потерпілого. Цивільний позов визнає частково, матеріальну шкоду в сумі 500 грн. визнає, так як дійсно розбив ніс потерпілому, а моральну шкоду не визнає, так як у нього не було іншої можливості діяти. Не зважаючи на такі покази обвинуваченого, його вина у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Потерпілий [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що десь 17 травня 2024 року вони з дітьми гралися на дитячій площадці у [ADDRESS] . .До них вийшла [PERSON] та зробила зауваження, що вони бігають по грядках, хоча вони цього не робили. Почала його принижувати. Він пішов до мами та розповів про це їй. Коли він повертався до дому, був дуже злий, йшов і про себе розмовляв тихенько. По дорозі зустрів обвинуваченого, який запитав «це ти мені?». Він сказав «це я не Вам , ідіть куди йшли» та сказав обвинуваченому погане слово. Обвинувачений в свою чергу став ображати його. Ударив його лобом у лоб. Він відштовхнув його від себе, так як йому стало боляче. А обвинувачений з розмаху ударив кулаком у носа, перебив йому перенісся. Вийшла його мати, побачила все. [PERSON] сказав мамі, що він на нього напав. Мама викликала швидку і поліцію, повезли його у лікарню. Після удару у нього боліла голова, підвищилась температура. Він лікувався десь 10 днів, приймав ліки. Обвинувачений у нього не вибачався, не пропонував допомогу. Після того, як справа була у суді, він вибачався у його мами. Вважав, що обвинуваченого слід покарати. Законний представник потерпілого [PERSON] у судовому засіданні зазначала, що в зв`язку з побиттям сина їм була завдана матеріальна шкода в сумі 500 грн, які вони витратили на купівлю ліків та моральна шкода, яку вона оцінила у 8000 грн. Син дуже хвилювався з приводу події, вони знаходились у центрі підтримки та реабілітації, де їх оглядав психолог, син був пригнічений. Син є інвалідом і тому стрес може спровокувати загострення його захворювання. Квитанції на придбання ліків вони не збирали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений є його сусідом через стінку, а потерпілий проживає у сусідньому під`їзді. В літку 2024 ближче до вечора він знаходився у с.Степанівка біля їхнього будинку та йшов разом з його дружиною, [PERSON] , матір`ю потерпілого, яка йшла четвертою. Вони йшли один за одним. Він йшов першим. Підходячи до того місця де трапилася подія, він побачив [PERSON] та [PERSON] . Потерпілий кричав у істериці нецензурними словами. Коли він підійшов до них ближче, то побачив як [PERSON] замахнувся і хотів нанести удар ліктем обвинуваченому в обличчя. Сусід просто стояв і слухав, як потерпілий кричить. Коли потерпілий хотів ударить обвинуваченого відхилився. Потерпілий упав на обвинуваченого. Обвинувачений не здержався і вдарив потерпілого рукою по обличчю. Чим саме кулаком чи ладонею, він не роздивився. У потерпілого з носа потекла кров. Він заплакав, схопився за ніс. Конфліктів відкритих між потерпілим та обвинуваченим не було. Якщо б обвинувачений не відхилився, то потерпілий його б ударив, вибив зуби. В цей день дружина обвинуваченого робила зауваження потерпілому. Його мати почала його захищати. Потерпілий раніше виражався нецензурною лайкою з дітьми, якими гуляє. У потерпілого біля будинку є намотана подушка для відробляння ударів, він там тренується часто. Не бачив, щоб обвинувачений ударив потерпілого лоб у лоб. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. Десь в травні 2024 року в другий половині дня вона йшла по городу, побачила, що потерпілий йшов біля її грядки, зробила зауваження. Він став сперечатись з нею. Вона пішла до дому. Він почав бурчать і пішов на площадку. Вона була вдома разом з чоловіком. Прийшла до них мати потерпілого та почала з`ясовувати чому вона образила сина. Вона пояснила, що він гуляє у них на городі. Вони пішли на город і там продовжили сперечатися. Мати потерпілого сказала, йому іди. Потерпілий пішов, після нього пішли сусіди, вона. Коли вони вийшли до місця події, побачили, що в [PERSON] текла кров. Поруч стояв її чоловік. Стояли сусіди, які йшли перші. Мати потерпілого стала кричать, що чоловік ударив її сина. Чоловік пояснив, що він першим не бив, а дав здачи, що [PERSON] замахнувся локтем на нього. Сказав, що захищався. Мати потерпілого викликала швидку, поліцію. Чоловік не вибачався та не пропонував допомогу потерпілому, так як мати сказала «пізно». Данііл раніше виражався неодноразово нецензурною лайкою як на менших себе так і на старших. Біля будинку є груша для тренування боксом, дядя потерпілого його там тренував. Чоловік у неї тихий, ніколи не бився. На підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, прокурором надані письмові докази. Висновок психолога за результатами проведення допиту у відділенні захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства(модель Барнахус) від 07.06.2024 №15/10-05, відповідно до якого було проведено опитування практичним психологом [PERSON] неповнолітнього потерпілого [PERSON] щодо події, яка з ним відбулася( а.с.87-89); Заява [PERSON] від 28.05.2024, з якої вбачається про надання консультативного висновку КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 17.05.2024 видана на [PERSON] та опис КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 20.05.2024( а.с.90); Консультативний висновку КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 17.05.2024, відповідно до якого [PERSON] був оглянутий лікарем ЛОР, висновок: перелом кісток спинки носа без зміщення( а.с.92); Опис знімку КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 20.05.2024, з якого вбачається у рентгенодіагностичнному відділенні було зроблено обстеження [PERSON] , та зазначено поперечний перелом дистальної третини кісток без зміщення( а.с.92); Висновок експерта № 887 від 17.06.2024 року, згідно якого при обстеженні [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: в ділянці спинки носа синець неправильно овальної форми розміром 3,2х2,1 см, синього кольору на фоні синця садно неправильно овальної форми розміром 1,8х1,0 см під кірочкою коричневого кольору, вище рівня оточуючих тканин. Згідно наданого т.в.о. начальника консультативний висновок лікаря ЛОР КНП СОР «СОКЛ» від 17.05.2024 діагноз: перелом кісток спинки носа без зміщення. Згідно наданого т.в.о. начальника рентгенологічного дослідження № 5655 від 17.05.2024 висновок: поперечний перелом дистальної третини носових кісток без зміщення.Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок дії тупого предмету, про що свідчить характер ушкодження та могли утворитись при нанесенні ударів руками, ногами та подібними предметами. Кількість травматичних впливів один. Утворення зазначених ушкоджень внаслідок падіння з вертикального положення на площину малоймовірно, враховуючи їх характер та локацію. Дані тілесні ушкодження в ділянці спинки носа кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.93); Протокол слідчого експерименту від 06.06.2024 року, проведеного за участю потерпілого [PERSON] в присутності законного представника [PERSON] , педагога [PERSON] під час якого потерпілий розповів та продемонстрував яким чином йому було нанесено удари та спричинено тілесні ушкодження. До протоколу додано ілюстративну таблицю (а.с.94-100) Висновок експерта № 953 від 17.06.2024 року, згідно якого при обстеженні [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: в ділянці спинки носа синець неправильно овальної форми розміром 3,2х2,1 см, синього кольору на фоні синця садно неправильно овальної форми розміром 1,8х1,0 см під кірочкою коричневого кольору, вище рівня оточуючих тканин. Згідно наданого т.в.о. начальника консультативний висновок лікаря ЛОР КНП СОР «СОКЛ» від 17.05.2024 діагноз: перелом кісток спинки носа без зміщення. Характер та локалізація тілесних ушкоджень у [PERSON] можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому ним в ході проведення слідчого експерименту від 06.06.2024. (а.с.101); Протокол слідчого експерименту від 20.06.2024 року, проведеного за участю підозрюваного [PERSON] в присутності понятих [PERSON] , [PERSON] , під час якого [PERSON] продемонстрував механізм нанесення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень. Продемонстрував, як він кулаком правої руки наніс удар в ділянку носу [PERSON] . До протоколу додано ілюстративну таблицю (а.с.106-111). Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає об`єктивними та допустимими. Посилання сторони захисту на те, що під час слідчого експерименту потерпілий зазначав та демонстрував нанесення удару обвинуваченим лівою рукою, в той час як обвинувачений наніс удар правою рукою, не спростовують нанесення удару. Крім того, суд вважає необґрунтованою позицію обвинуваченого про те, що в даному випадку його дії носили характер необхідної оборони. Відповідно до ч.1 ст.36 КПК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Вирішення питання, чи перебував обвинувачений у стані необхідної оборони, залежить від сукупності обставин, установлених під час розгляду справи. Зокрема, на підставі всієї сукупності обставин має бути встановлено, чи зазнала особа посягання та чи були її дії зумовлені захистом від такого посягання. Слід зазначити, що під час бійки учасники застосовують один до одного насильство певного ступеня. Але, таке спровоковане учасниками бійки насильство один до одного не можна вважати «посяганням» у тому значенні, яке цьому терміну надається статтею 36 КК. В ситуації обопільної бійки насильство може перетворитися в «посягання», яке дає право на необхідну оборону, тільки тоді, коли один з учасників застосує або виявить намір застосувати значно вищий ступінь насильства, зброю або до його насильницьких дій приєднаються інші особи. У даному випадку встановлено, що бійка розпочалась, коли потерпілий замахнувся і хотів нанести удар ліктем в обличчя обвинуваченому, а той відхилився від удару, в свою чергу обвинувачений наніс удар в ділянку носу [PERSON] . При цьому інтенсивність і характер неправомірних дій потерпілого під час такої бійки, відсутність у нього будь-яких знарядь нападу не викликало необхідності захищатись обвинуваченому від нього, обставини цієї справи не свідчать про те, що він мав намір застосувати більший ступінь насильства, ніж те, що вже застосував у бійці, і, таким чином, обвинувачений опинився в стані необхідної оборони. Удар [PERSON] потерпілому в ділянку носа в цих обставинах був заподіяний потерпілому не з метою відвернення нападу та для захисту, а з бажанням спричинити шкоду потерпілому (розправитись). Таким чином, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого [PERSON] у вчиненні кримінального проступку за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, так як він умисно наніс легкі тілесні ушкодження [PERSON] що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу виного [PERSON] , який на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений(а.с.42), працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2013 та 2019 року народження( а.с.43,45), батька інваліда 3 групи( а.с.48),за місцем роботи характеризується позитивно(а.с.54). Обставин, які пом`якшують відповідальність, відповідно до ст. 66 КК України обвинуваченого судом не встановлено. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено. Враховуючи викладене, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного проступку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, вчинення кримінального проступку не судимою особою, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати покарання в межах санкції визначеної ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу. Законним представником потерпілого [PERSON] - [PERSON] по справі заявлений цивільний позов, в якому просила стягнути з відповідача на її користь суму понесених на лікування та на транспортні витрати в розмірі 500 грн матеріальної шкоди, а також - суму моральних збитків, яку оцінила в 8 000,00 грн. та мотивувала тим, що внаслідок отриманих від дій [PERSON] син отримав травму-поперечний перелом дистальної третини носових кісток, з приводу чого з 08.05.2024 по 16.05.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в Сумській обласній клінічній лікарні. Крім фізичної травми, син отримав сильний психологічний стрес від якого відбулося загострення його хронічних захворювань і йому приходиться проходити курс додаткового лікування визначений в епікризу. Відповідно до висновка лікаря психолога від 07.06.2024 №15/10-05 на адаптацію до нової для сина ситуації йому потрібен час. Обвинувачений цивільний позов в частині моральної шкоди не визнав, в частині матеріального збитку визнав. Захисник обвинуваченого просила повернути цивільний позов без розгляду заявнику, посилаючись на те, що до позову не додані документи, які підтверджують право [PERSON] звертатися з цивільним позовом. Щодо вирішення цивільного позову, пред`явленого законним представником потерпілого [PERSON] - [PERSON] , суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу Україниза умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до ч.2 ст.128 КПК на захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК Україниі при цьому застосовуються норми ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як убачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Згідно наданого т.в.о. начальника консультативний висновок лікаря ЛОР КНП СОР «СОКЛ» від 17.05.2024 діагноз: перелом кісток спинки носа без зміщення. Обвинувачений не заперечував розмір матеріальної шкоди завданої в розмірі 500 грн, а тому він підлягає стягненню на користь законного представника потерпілого [PERSON] - [PERSON] , яка відповідно до обвинувального акту визнана законним представником свого неповнолітнього сина ще на стадії досудового розслідування. Крім того, суд вважає встановленим, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому завдана і моральна шкода, оскільки він отримав тілесні ушкодження, наслідки травми він відчував тривалий час, в результаті дій обвинуваченого потерпілому був завданий фізичний біль. Таким чином, суд вважає, що в результаті дій обвинуваченого потерпілому була завдана і моральна шкода, яка підлягає стягненню з обвинуваченого. Разом з тим, визначаючи розмір завданої моральної шкоди суд виходить з наступного. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості. Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, тяжкість завданих тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також, беручи до уваги те, що причиною нанесення обвинуваченим потерпілому удару була поведінка самого потерпілого, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь законного представника потерпілого 2000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог. Судові витрати та речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700(одна тисяча сімсот) гривень. Цивільний позов законного представника потерпілого [PERSON] - [PERSON] задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , 500 грн матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди. Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Суддя [PERSON]

Результат: guilty