Вид судочинства: criminal
Суддя: Замша О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] відповідно до ухвали Компаніївського районного суду Кіровоградської області у справі № 383/1118/18 від 23.10.2018 року перебував під вартою у кримінальному провадженні №12018120110000315 від 28.07.2018 року з 14 години 23 жовтня 2018 року по 14 год. 21 грудня 2018 року. Разом з цим у провадженні слідчого відділення Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходилось кримінальне провадження № 12018120110000435 від 28.09.2018 року, по якому слідчим проводилися слідчі дії за участю [PERSON] . З метою забезпечення проведення слідчих дій по кримінальному провадженню №12018120110000435 від 28.09.2018 року від Компаніївського районного суду Кіровоградської області отримано дозвіл на конвоювання [PERSON] з установи виконання покарання № 14 м. Кропивницький до Бобринецького відділення поліції Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області на 06 грудня 2018 року. Конвойним нарядом ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Кіровоградській області [PERSON] разом з іншими обвинуваченими конвойовано із ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький до Бобринецького районного суду Кіровоградської області, який розташований за адресою вул. Миколаївська, 80, м. Бобринець Кіровоградської області. Так, 06.12.2018 року [PERSON] перебував у супроводі конвоїрів [PERSON] та [PERSON] , перед посадкою до конвойного автомобіля повідомив конвоїрам про необхідність справити природні потреби. Далі конвоїри [PERSON] та [PERSON] відвели [PERSON] до вбиральні, розташованої на території Бобринецького районного суду. В цей час у [PERSON] виник намір на втечу з-під варти. З метою реалізації свого злочинного наміру близько 13 год. 15 хв. діючи умисно та цілеспрямовано, застосувавши силу до конвоїра [PERSON] , а саме штовхнувши його, від чого останній впав на землю, [PERSON] відразу побіг через ворота на вулицю Миколаївська за територію Бобринецького районного суду. Конвоїр [PERSON] відразу побіг за [PERSON] , а конвоїр [PERSON] , підвівшись з землі приєднався до погоні і також побіг за [PERSON] , який рухався по вул. Миколаївська в напрямку вул. Шевченка в м. Бобринець, чим без належного дозволу та законних підстав залишив територію Бобринецького районного суду. В погоні конвоїр [PERSON] почав скорочувати дистанцію до втікача [PERSON] та, не випускаючи його з поля зору, наздогнав біля домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Затримуючи [PERSON] , конвоїр [PERSON] застосував фізичну силу та повалив його на землю. [PERSON] , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на втечу з-під варти, з метою подолати фізичний вплив конвоїра [PERSON] , почав його кусати за руки та одягненими кайданками в положенні спереду наніс йому удар в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження, у вигляді синця під лівим оком, ран по тильній поверхні правої кисті та правому передпліччі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Далі конвоїр [PERSON] , маючи перевагу у фізичній силі, затримав [PERSON] , після чого останнього було поміщено до конвойного автомобіля. Таким чином, [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 393 КК України, тобто втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває у попередньому ув`язненні, вчинена із застосуванням насильства. На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому з`ясовував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав повністю, надав показання про те, що 06.12.2018 року був доставлений конвойним нарядом ізолятора тимчасового тримання для проведення слідчих дій за місцем проживання. Оскільки в цей день відбувалися судові засідання за участю обвинувачених, які були також були під вартою, він перебував на території Бобринецького районного суду. Коли вийшов з конвоїрами до туалету, раптово виник намір втечі. Він відштовхнув конвоїра та побіг по вулиці Шевченка, однак його наздогнав конвоїр [PERSON] Намагаючись закінчити втечу, він чинив опір конвоїру, вкусив його та спричинив тілесні ушкодження, однак його опір було подолано. Зазначив, що розкаюється у вчиненому. 15.07.2019 року до суду від потерпілого надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання просить ухвалити на розсуд суду. Оцінюючі досліджені\~в судовому\~засіданні докази,\~суд вважає\~вину обвинуваченого\~доведеною та\~кваліфікує дії\~обвинуваченого [PERSON] за ч.2 ст. 393 КК України, а саме втеча з-під варти, вчинена особою, яка перебуває у попередньому ув`язненні, вчинена із застосуванням насильства. При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого. За змістом ст.12 КК України вчинений злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого не встановлено. Суд також враховує данні про особу обвинуваченого [PERSON] , який раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Враховуючи всі\~обставини справи\~та ступінь\~тяжкості вчиненого\~злочину,\~думку потерпілого,\~який у\~поданій до\~суду заяві\~просив призначити\~обвинуваченому покарання\~на розсуд\~суду та\~відсутність претензій\~відшкодування матеріальної\~та моральної\~шкоди,\~суд вважає\~необхідним призначити\~ [PERSON] покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст.\~393\~КК України\~на строк,\~необхідний для\~можливого перевиховання\~обвинуваченого та\~попередження і\~профілактики вчинення\~нових кримінальних\~правопорушень,\~що цілком\~відповідає тяжкості\~вчиненого кримінального\~правопорушення та\~особі обвинуваченого,\~оскільки незважаючи\~на те,\~що [PERSON] раніше судимий, але належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини. Тому за переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. \~ \~ \~ \~Обвинуваченого [PERSON] засуджено вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 року за ч.2 ст. 289, ч.2 ст.185 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі. Злочин, за яким обвинувачується [PERSON] вчинений до постановлення попереднього вироку, тому покарання суд визначає у відповідності до ч.4 ст.70 КК України. У вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченому не обирався, однак згідно ухвали Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.10.2019 року [PERSON] , який відбуває покарання у виді позбавлення волі, тимчасово залишений в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор" на час розгляду даного кримінального провадження. Вироком Копманіївського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 року запобіжний захід [PERSON] залишено тримання під вартою та строк відбування покарання обраховано з часу затримання 4 години 28 липня 2018 року. Цивільний позов потерпілим не заявлений. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно [PERSON] не обирався. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 393 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України у строк покарання зарахувати невідбуте покарання за вироком Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Строк відбуття покарання [PERSON] обчислювати з 28 липня 2018 року. Запобіжний захід відносно [PERSON] не обирався. [PERSON] утримується під вартою на підставі вироку Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.05.2019 року та залишений в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" на підставі ухвали Бобринецького районного суду від 21.10.2019 року. Документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження відсутнє. Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Бобринецький районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення копії вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Суддя \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: guilty