Вид судочинства: administrative
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
08 грудня 2024 року [PERSON] звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про: визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05 грудня 2024 року № 057350008928 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; зобов`язання відповідача призначити позивачеві з 27 жовтня 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції Закону від 09 грудня 2012 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, яким зміни до вказаної статті Законом від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ були визнані неконституційними. Позовні вимоги вмотивовано тим, що відповідачем протиправно відмовлено у задоволенні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з тим, що на момент звернення позивач не досягла 55 років. Вважає, що вона як жінка, яка на момент звернення із заявою досягла 50-річного віку та набула 32 років загального стажу та 24 років пільгового стажу роботи за Списком № 2, має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач вважає, що вказане рішення відповідача є протиправним, оскільки відмова винесена без врахування висновків Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020. Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 23 грудня 2024 року представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач не досягла пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. 28 листопада 2024 року [PERSON] , [INFO] , звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. На час звернення [PERSON] досягла 50 років. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 05 грудня 2024 року № 057350008928 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на дату звернення позивач не досягла 55-річного віку. Інші умови призначення пенсії визнано достатніми: загальний страховий стаж складає 32 роки 10 місяців 08 днів, пільговий стаж роботи - 24 роки 27 днів. За відомостями форми РС-право, оформленої станом на 05 грудня 2024 року, загальний страховий стаж позивача складає 32 роки 10 місяців 09 днів, але така розбіжність не впливає на розгляд справи по суті. Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Абзацом 1 пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Наведені норми кореспондуються з приписами абзаців 1, 2, 13 пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ) в редакції Закону від 02 березня 2015 року № 213-VIII. Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 статтю 13 Закону № 1788-ХІІ визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною). Порядок застосування статті 13 визначає пункт 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, згідно з яким застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: […] б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. […]». Отже, на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року). Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 року, з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20. Відповідач у спірному рішенні не заперечує наявність у позивача необхідного страхового стажу та пільгового стажу роботи за списком № 2. Судом встановлено, що на момент звернення із заявою 28 листопада 2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 позивач досягла 50-річного віку, мала стаж роботи понад 20 років, з них більше 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Таким чином, доводи відповідача про недосягнення позивачем пенсійного віку, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, є помилковими. Отже, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05 грудня 2024 року № 057350008928, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. […]. На підставі цієї норми підлягає задоволенню похідна вимога про зобов`язання відповідача призначити позивачеві з 27 жовтня 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII у редакції Закону від 09 грудня 2012 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020. Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення. Судовий збір у розмірі 968, 96 грн підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі частини першої статті 139 КАС України.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 05 грудня 2024 року № 057350008928 про відмову в призначенні [PERSON] пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ: 20551088, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) призначити [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) з 27 жовтня 2024 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII у редакції Закону від 09 грудня 2012 року з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ: 20551088, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Результат: granted