Вид судочинства: administrative
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] (далі - [PERSON] , позивач) звернулася з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.10.2019 № 0001463302 та № 0001453302. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.1). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області було проведено документальну невиїзну перевірку, за результатами якої складено акт, яким встановлено заниження позивачем податкових зобов`язань за митною декларацією ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205. На підставі зазначеного акту перевірки 04.10.2019 ГУ ДФС у Волинській області винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення № 0001463302 та № 0001453302. Позивач не погоджується із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та зазначає, що товарів по митний декларації ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 щодо якої проводилася перевірка не оформляла та не укладала угоди з митними брокерами щодо декларування по ній товарів. Зазначена МД на сьогоднішній день дійсна, коригування митної вартості по ній не проводилося. При цьому позивач зазначає, що в Литовській Республіці не була і жодних документів на експорт з Литви автомобіля марки RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] , рік виготовлення - 2012 не оформляла. Подані до митного оформлення документи не підроблені та не визнані у встановленому законом порядку недійсними. Звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 293 МК України особою, на яку покладається обов`язок зі сплати митних платежів є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок зі сплати митних платежів солідарно з декларантом. При винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідачем не враховано на яку особу покладається відповідальність за сплату та доплату митних платежів. Щодо митного оформлення вищевказаного автомобіля Волинською митницею ДФС винесено постанову про порушення митних правил № 4703/20500/18. Вказана постанова оскаржена позивачем в судовому порядку та скасована. Враховуючи вищевикладене вважає, що висновки викладені у акті документальної невиїзної перевірки на підставі яких винесені оспорювані податкові повідомлення рішення є необ`єктивними та незаконними, відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню. У відзиві на позовну заяву представник відповідача з даним позовом не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки перевіркою встановлено порушення вимог Митного кодексу України та Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання за митною декларацією ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018, яке підлягає перерахуванню до Держбюджету України на загальну суму 36702,58 грн. Представник відповідача вказує, що за результатами аналізу електронної копії МД, інформації, що стосується товару, митне оформлення якого завершено, отриманої від Волинської митниці ДФС встановлено розбіжності щодо митної вартості товару. Зазначає, що митний орган Республіки Литва звернувся до Державної фіскальної служби України в частині надання адміністративної допомоги у проведення перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортного засобу марки RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] , рік виготовлення - 2012. Вказаний транспортний засіб експортовано згідно МД країни відправлення Республіки Литва від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 оформленої для вивезення в Україну. В ході проведення аналізу електронних копій МД встановлено факт оформлення [PERSON] легкового автомобіля, призначеного для перевезення людей марки RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] , рік виготовлення - 2012, що оформлений Волинською митницею за МД від 26.03.2018 ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205. Аналогічні характеристики та номер кузова автомобіля зазначені в експортній МД Литовської Республіки від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828. Вказаний транспортний засіб експортовано з Литовської Республіки від компанії продавця UAB «TD TRANSPORT» на підставі завіреної копії рахунку-фактури від 23.03.2018 TSC № 0140983, завіреного договору купівлі-продажу від 23.03.2018 TSC № 03648 та експортної декларації від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828. В результаті порівняння та співставлення відомостей із документів, отриманих від митного органу Республіки Литва, що стосуються експорту товару з території іноземної держави та митної декларації типу ІМ 40ДЕ і супровідних документів до неї, оформленою Волинською митницею ДФС, встановлено повну ідентичність транспортного засобу. Зокрема, повна відповідність номера кузова за ідентифікаційним номером та інших характеристик автомобіля із ввезеним та оформленим в Україні дає підстави однозначно ідентифікувати транспортний засіб, як повністю ідентичний товар, митне оформлення якого здійснювалося за МД, що підлягала перевірці та стверджувати, що даний транспортний засіб був оформлений в Литовській Республіці на експорт. Умови поставки в ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018, відповідно до якої здійснено ввезення товару зазначено Німеччина, а згідно копії рахунку-фактури від 23.03.2018, що оформлена Волинською митницею ДФС та наявна в базі даних ПІК АСМО «Інспектор» - Вільнюс. З отриманих відомостей випливає, що при митному оформленні транспортних засобів, їх вартісні показники в Україні були задекларовані недостовірно. Вартість транспортних засобів згідно інвойсів значно нижча, ніж задекларовані в країні відправлення - Литва до країни призначення - Україна. За даними опису товару у графі 31 МД ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018, відомості про неналежний стан транспортного засобу (значні пошкодження, поломка, тощо), які б підтверджували втрату товаром своєї вартості від дати продажу/експорту в Республіці Литва та дати купівлі/продажу в Україні відсутні. Згідно експортної декларації від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 вищевказане авто перетнуло кордон Республіки Литва 23.03.2018 із зазначеною ціною 5400,00 євро, а у договорі, наданому позивачем [PERSON] , який складений у Литві в той же день - 23.03.2018 ціна цього авто становить 1800,00 євро. Крім того, зазначає, що перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару позивачем його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення - Республіки Литва. Отже, під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після їх випуску визначено митну вартість товару вищевказаного автомобіля в розмірі 175107,74 грн. Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 36702,58 грн. Представник відповідача вказує, що транспортні засоби, зазначені в митних деклараціях, виїхали з території Литовської Республіки на підставі експортних митних декларацій, наданих відповідачу Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки. Разом з тим, в Україну дані транспортні засоби заїхали на підставі інших документів, зокрема інший продавець, перевізник, покупець та ціна автомобіля. З наведених підстав просив в задоволенні позову відмовити. У відповіді на відзив позивач не погоджується з аргументами відповідача, наведеними у відзиві та просить позов задовольнити. Представник відповідача у запереченні на відповідь на відзив позовні вимоги заперечив, зокрема, зазначив, що посилання позивача на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17.04.2019 у справі № 163/1915/18, яким провадження у справі про порушення митних правил № 4703/20500/18 від 19.09.2018 закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу правопорушення є безпідставним, враховуючи наступне. Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зауважує, що норми статті 78 КАС України розмежовують поняття обставин, встановлених стосовно певної особи рішенням суду, які не підлягають доказуванню та правову оцінку, надану судом певному факту, яка не є обов`язковою для суду. Отже, обов`язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у вироку в кримінальній справі чи постанові у справі про адміністративний проступок щодо часу, місця та об`єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі. Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених судом обставин повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм. Дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, та письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав. Судом встановлено, що контролюючим органом проведена документальна невиїзна перевірка гр. [PERSON] , за результатами якої складено акт від 30.08.2019 №17535/03-20-13-02/ [NUMBER] "Про результати документальної невиїзної перевірки гр. [PERSON] дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за митною декларацією від 26.03.2018 №UА205090/2018/02205 (а.с. 43-44). Документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення гр. [PERSON] пункту 1 статті 49, пункту 2 частини другої статті 52, частини першої статті 257, частини першої статті 295 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI із змінами та доповненнями (далі - МК України); пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755VІ із змінами та доповненнями (далі - ПК України, у результаті чого занижено податкове зобов`язання за митною декларацією №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018, яке підлягає перерахуванню до Державного бюджету України на загальну суму 36702,58 грн., в тому числі ввізне мито - 11469,55 грн., податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 25233,03 грн. Зокрема, у акті перевірки зазначено, що митний орган Республіки Литва на підставі Угоди між Урядом України і Урядом Литовської Республіки про співробітництво у боротьбі з порушеннями митного законодавства та Меморандуму про порядок надання взаємодопомоги між Державним комітетом України та Митним Департаментом при Міністерстві фінансів Литовської республіки від 18.04.1995, що діє на період цієї Угоди, звернувся до Державної фіскальної служби України в частині надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки - RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] . Митним департаментом Міністерства фінансів Литовської Республіки надані документально підтверджені відомості про фактичну ціну придбання транспортного засобу, що експортований на митну територію України відправником UAB «TD TRANSPORT». Під час опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за митною декларацією ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018, встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 114695,57 грн., в тому числі: автомобіль марки - RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] , що був оформлений на Волинській митниці ДФС за МД №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018 на підставі інвойсу від 23.03.2018 № 09-55; митна вартість товару згідно МД країни імпорту - 60412,17 грн.; експортна МД від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828, інвойс країни-експорту від 23.03.2018 TSC № 0140983; митна вартість товару згідно МД країни експорту - 175107,74 грн. У результаті порівняння та співставлення відомостей, задекларованих гр. [PERSON] у МД ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018 і супровідних до неї документів та митній декларації, отриманій від уповноважених органів Литовської Республіки, що стосуються експорту транспортного засобу з території іноземної держави встановлено повну ідентичність транспортного засобу, а саме: автомобіль марки - RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] , об`єм двигуна - 1461 см. куб., потужність двигуна - 81 кВт, тип кузова - легковий універсал, кількість місць включаючи водія - 5, колір - сірий, колісна формула - 4/2, виробник - Франція, що оформлений Волинською митницею ДФС за вказаною митною декларацією. Аналогічний номер кузова та характеристики зазначені в експортній митній декларації Литовської Республіки від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 на експорт товару в Україну. Вказаний транспортний засіб експортовано з території Литовської Республіки від компанії продавця UAB «TD TRANSPORT» на підставі завіреного договору купівлі-продажу з UAB «TD TRANSPORT» серії TDT № 03648 від 23.03.2018. Перевіркою встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що був оформлений за МД ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018. Повна відповідність номерів кузовів за ідентифікаційним номером (VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнання кожного механічного транспортного засобу) та інших характеристик автомобіля (співпадають марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, тип двигуна, потужність тощо) із ввезеним та оформленим в Україні дає підстави однозначно ідентифікувати транспортний засіб, як повністю ідентичний товар, митне оформлення якого здійснювалося за МД, що підлягала перевірці та стверджувати, що проданий та оформлений в Республіці Литва на експорт для відправлення в країну призначення - Україну. Умови поставки в ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018 згідно якої здійснено ввезення товару зазначені Німеччина, згідно завіреної копії рахунку-фактури від 23.03.208 № 09-55, що оформлена Волинською митницею ДФС та наявна в базі даних ПІК АСМО «Інспектор» зазначено Vilnius. За інформацією бази даних ПІК АСМО «Інспектор» ІС «Перегляд пропуску через митний кордон України» ввезення товарів на митну територію України здійснено самоходом, код виду транспорту - 90 «Транспортний засіб, що переміщується своїм ходом як товар» згідно класифікатора видів транспорту, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011. Згідно даних експортної декларації Литовської Республіки від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 транспортний засіб - автомобіль марки - RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] був оформлений на покупця - громадянина України - [PERSON], [ADDRESS]. За даними опису товару в гр. 31 МД, відомості про неналежний стан транспортного засобу (поломка, аварія тощо), які б підтверджували втрату у своїй вартості від дати продажу/експорту в Литві та дати купівлі/продажу в Україні відсутні. Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення - Республіки Литва. Під час перевірки правильності декларування митної вартості товару після їх випуску визначено митну вартість автомобіля марки - RENAULT, модель - MEGAN, номер кузова - [NUMBER] в розмірі 175107,74 грн. Встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 36702,58 грн., в тому числі: ввізне мито - 11469,55 грн., податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 25233,03 грн. На підставі акту перевірки від 30.08.2019 №17535/03-20-13-02/2098314121 ГУ ДФС у Волинській області 04.10.2019 прийняті податкові повідомлення-рішення №0001463302, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності на 14336,94 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 11469,55 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2867,39 грн. (а.с.14) та №0001453302, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 31541,29 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 25233,03 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 6308,26 грн. (а.с.15). Вважаючи дані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач оскаржила їх до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, на думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних в даній справі податкових повідомлень-рішень, з огляду на таке. Відповідно до пункту 24 частини першої статті 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку. Пунктами 23 та 29 частини першої статті 4 Митного кодексу України передбачено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи. Відповідно до частини першої статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу. Згідно з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості. Пунктом 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Відповідно до частини першої статті 345 Митного кодексу України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів. Частиною третьої вказаної статті предбачено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо, зокрема, правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі. Положеннями статті 272 Митного кодексу України, підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України визначено, що ввезення товарів на митну територію України є об`єктом оподаткування митними платежами - ввізним митом та податком на додану вартість. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 279 Митного кодексу України базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів; для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України. Пунктом 190.1 статті 190 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів. Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що митну вартість імпортованого товару, вказану декларантом позивача у митній декларації №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018 визначено за резервним методом. До митної декларації позивачем подано всі документи, необхідні для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість ввезеного для здійснення митного оформлення товару. Частиною другою статті 351 Митного кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться у разі, зокрема, надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані, зокрема, отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення (пункт 5 частини першої статті 352 цього Кодексу). Відповідно до пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, митний орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах. Таким чином, підставою для висновку про заниження суб`єктом господарювання податкових зобов`язань під час ввезення товарів на митну територію України може слугувати лише офіційна документально-підтверджена інформація від уповноважених органів іноземних держав щодо, зокрема, вартості ввезених товарів. Крім того, така інформація повинна підтверджувати або не підтверджувати автентичність поданих документів щодо ввезених товарів і стосуватись зовнішньоекономічних операцій, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України. Разом з тим, як встановлено судом, отримана відповідачем від Литовської Республіки інформація, а саме: експортна митна декларація від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 стосуються інших зовнішньоекономічних контрактів, по яких позивач не є стороною правовідносин, що свідчить про безпідставність тверджень податкового органу про порушення гр. [PERSON] положень митного та податкового законодавства. Так, по експортній декларації від 23.03.2018 № 18LTKC0100EK007828 товар поставлявся від компанії UAB «TD TRANSPORT», Marijampole LT до гр. Sergii Vaskin, Luck, Konsakina 12-61 (а.с. 50). Згідно з частиною першою статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 Митного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Частиною першою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 цього Кодексу). Судом встановлено, що під час митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, не мали зауважень до заявленої митної вартості товару, що імортувався гр. [PERSON] . Доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, відповідачем не надано. За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення позивачем вимог податкового та митного законодавства в частині заниження податкових зобов`язань під час ввезення товару на митну територію України, з огляду на що прийняті за наслідками перевірки позивача податкові повідомлення-рішення від 04.10.2019 № 0001463302 та № 0001453302 слід визнати протиправними та скасувати. Таким чином суд зазначає, що позивачем відповідно до МД ІМ40ДЕ №UА205090/2018/02205 від 26.03.2018 здійснено розмитнення ввезеного товару (автомобіля) з вірно обраним методом визначення митної вартості товарів (за резервним методом), проведено оплату коштів на користь нерезидента Petras Skackas, на суму зазначену в інвойсі від 23.03.2018 № 09-55, а тому проведення відповідачем донарахувань з податку на додану вартість та ввізного мита є безпідставними та необґрунтованими. При вирішенні даної справи судом враховано правову позицію в аналогічних правовідносинах, викладену у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №820/305/17. Водночас, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на лист Волинської митниці ДФС від 21.11.2019 № 2977/7/03-70-66 щодо ввезення гр. [PERSON] через пункт пропуску «Ягодин» вищевказаного транспортного засобу, оскільки вказаний лист Волинської митниці ДФС не був покладений в основу оскаржуваних рішень. При цьому, позивач не заперечує ввезення на територію України вищевказаного автомобіля через пункт пропуску «Ягодин» Волинської митниці ДФС та подальшого його митного оформлення. Крім того, приймаючи рішення у даній справі, суд також враховує ту обставину, що за наслідками розгляду протоколу про порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, складеного Волинською митницею ДФС відносно гр. [PERSON] , Любомльським районним судом Волинської області прийнято рішення від 17.04.2019 у справі №163/1915/18, яким закрито провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в діях гр. [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України. В даному рішенні суд зазначив, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними доказами винуватості [PERSON] у порушенні митних правил та не доводять наявності в її діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., що сплачений відповідно до квитанції від 25.10.2019 № 27 (а.с.2). Що стосуються понесених витрат на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн., то суд зазначає наступне. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Частиною четвертою цієї статті визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Всупереч наведеному, позивачем жодних доказів про документальне підтвердження здійснених витрат на правову допомогу не надано. З огляду на що, суми витрат, зазначених позивачем є непідтвердженими та не можуть бути стягнуті з відповідача.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 04.10.2019 № 0001463302 та № 0001453302. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь [PERSON] судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Результат: granted