Вид судочинства: commercial
Суддя: Ярмак О.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
16.09.2019 між позивачем (виконавцем) та відповідачем (замовником) укладено договір № 107 Х. експ. про надання послуг, згідно з умовами якого виконавець зобов`язався надавати замовнику послуги пропорційно до займаної відповідачем площі приміщення, яка становить 76,2 кв.м. - 1 поверх, вхід окремий, у житловому будинку 29 літ. А на вул. Хрещатик у м. Києві, згідно з Додатком №1, який є невід`ємною частиною даного Договору з періодичністю та строками, зазначеними в Додатку №2, який є невід`ємною частиною даного Договору. Згідно з п. 1.3. Договору розмір щомісячної плати за надані послуги на дату укладення цього Договору становить 252,37 грн., в тому числі ПДВ. Відповідно до умов п. 2.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що за період з 01.03.2023 по 05.07.2024 у відповідача наявна заборгованість по за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4 210,36 грн. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом положень статей 626, 627, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. На виконання умов договору у період з 01.03.2023 по 05.07.2024 позивачем було надано відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі, в підтвердження яких позивач складав відповідні акти. Загальна вартість послуг за вказаний період склала 4 210,36 грн. Відповідачем не заперечено надання позивачем послуг у вказаному розмірі, а також не спростовано наявність вказаної заборгованості. Всупереч ст. 74 ГПК відповідачем на подано суду доказів здійснення ним оплат за договором за спірний період. Посилання відповідача на незаконне втручання та заміну його обладнання є безпідставними, оскільки не відноситься до предмету розгляду даної справи. Враховуючи, що відповідачем доказів здійснення оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.03.2023 по 05.07.2024 суду не надано, то вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4 210,36 грн. основного боргу підлягають задоволенню. Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ожерелья Славутича" (01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок, 29, код 18093479) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, буд. 7, код 35692211) 4 210 (чотири тисячі двісті десять) грн 36 коп. основної заборгованості, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. судового збору. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України. Суддя О.М.Ярмак

Результат: granted