Вид судочинства: commercial
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2008-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Дочірнє підприємство „Костянтинівська паливна база” відкритого акціонерного товариства „Облпаливо” (далі – Орендодавець) звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Катод” (далі – Орендар) про стягнення заборгованості по суборендній платі 12’398,48 грн., інфляційних 262,89 грн., трьох процентів річних 53,66 грн. та пені 246,04 грн. на користь позивача за договорами оренди № 2 від 02.01.07 року та № 4 від 01.06.07(далі – Договори №№ 2 та 4). Позовні вимоги Орендодавця ґрунтуються на неналежному виконанні Орендарем умов Договорів №№ 2 та 4 у частині обов’язку вчасно сплачувати орендну плату за тимчасове користування дільницею складської виробничої території на Костянтинівській паливній базі площею 400 м2, розташованій в місті Костянтинівці по вулиці Леніна 95 (далі – Ділянка), чим порушено істотно порушено умови Договору та значною мірою позбавлено позивача грошових коштів, на які він розраховував при укладенні Договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Представник Орендаря до судового засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується реєстром вихідної пошти за 24.12.07 року, відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не надав. Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненаданий суду відзив не може істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача. Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Орендодавця підлягає задоволенню виходячи з наступного. Дослідивши Договори №№ 2 та 4, з яких виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладені між сторонами правочини за своїм змістом та своєю правовою природою є договорами майнового найму (суборенди) нерухомого майна, які підпадають під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України. Обидва Договори №№ 2 та 4 укладені відносно одного предмету – Ділянки, втім на різний період – Договір № 2 є чинним з 02.01.07 року до 01.06.07 року, наразі дія Договору № 4 триває з 01.06.07 року до 30.09.07 року. Таким чином, в силу статті 758 ЦК України, а також розділу 1 Договорів №№ 2 та 4, Орендодавець зобов’язався надати, а Орендар – прийняти у строкове платне користування Ділянку. 02.01.07 року та 01.06.07 року актами прийому-передачі в порядку статті 765 ЦК України позивач передав наймачеві предмет оренди. Згідно пунктів 1.2 та 3.1 Договорів № 2 та 4, розмір щомісячної суборендної плати складає 2’000 грн., причому оплата орендної плати провадиться щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Згідно арифметичних розрахунків позивача та акту звірення від 01.10.07 року – розмір нарахувань по Договорах №№ 2 та 4 становить 22’028,48 грн., а розмір часткових оплат – 9’630 грн., тому сума заборгованості Орендаря за Договором № 2 складає 3’065,19 грн. з урахуванням податку на додану вартість, а за Договором № 4 – 9’333,33 грн. Розмір заборгованості арифметично перевірено судом, наразі жодних доказів незгоди відповідача з належністю виконання позивачем зобов’язань за Договором, або доказів оплати боргу – суду не надавалося. Статтею 782 ЦК України встановлено (як один з способів захисту порушеного цивільного права Орендодавця) – право самостійно, в позасудовому порядку, відмовитись від Договорів №№ 2 та 4 у разі наявності неоплати орендної плати протягом трьох місяців та вимагати повернення предмету оренди, причому у цьому випадку Договори №№ 2 та 4 вважатимуться розірваними з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. 19.11.07 року позивач надіслав Орендареві листа, в якому зазначалося про відмову Орендодавця від Договору № 4 в порядку статті 782 ЦК України внаслідок невиконання грошового зобов’язання протягом строку понад три місяці поспіль (з квітня до жовтня 2007 року включно). Доказом вручення 21.11.07 року відповідачу зазначеної письмової відмови слугує поштове повідомлення № 2071840. З огляду на наведене, суд вважає, що з 21.11.07 року строк дії Договору № 4 – припинився. Таким чином, грошове зобов’язання Орендаря перед Орендодавцем з суборендної плати на суму 12’398,48 грн. на момент прийняття рішення – не виконане, на порушення норм статей 525-526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається. Прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних з простроченої суми, на підставі статті 625 ЦК України. За розрахунком позивача, який арифметично перевірено судом, сума інфляційних та трьох процентів за жовтень та листопад 2007 року становить 262,89 грн. та 53,66 грн. відповідно. Нормами пункту 4.1 Договорів №№ 2 та 4 за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання Орендарем передбачені штрафні санкції у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Такий спосіб забезпечення виконання зобов’язання повністю відповідає змісту статей 549-550 ЦК України та статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”. Позивач заявив вимогу на стягнення пені у розмірі 246,04 грн. за період 63 днів з 01.10.07 року до 03.12.07 року, водночас, оскільки подібний спосіб нарахування відповідає статті 232 ГК України, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача і в цій частині. З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне порушення Орендарем умов Договорів №№ 2 та 4, які регулюють порядок оплати суборендної плати, а також порушення останнім норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів майнового найму (оренди). Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача. На підставі ст.ст.16, 525-526, 636, 759-786 ЦК України, ст.232 ГК України,

Резолютивна частина:
Задовольнити позов дочірнього підприємства „Костянтинівська паливна база” відкритого акціонерного товариства „Облпаливо” до товариства з обмеженою відповідальністю „Катод” про стягнення заборгованості по суборендній платі з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання у загальному розмірі 12’961,07 грн. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Катод” на користь дочірнього підприємства „Костянтинівська паливна база” відкритого акціонерного товариства „Облпаливо” суму боргу та санкцій у розмірі 12’961,07 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 129,61 грн.

Результат: granted