Вид судочинства: commercial
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
У грудні 2020 року Акціонерним товариством «Українська залізниця» було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) ТОВ «ЛЕМТРАНС». Як вбачається з наявних матеріалів справи, на станціях Волноваха (код станції 486202), Маріуполь - Сортувальний (код станції 485604) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) ТОВ «ЛЕМТРАНС», а саме: №№: 61076147, 53187811, 56872559, 62013289, 61987848, 62610241, 53509238, 53748364, 50054790, 56857436, 66696923, 52735636, 60726957, 52571122, 55161996, 56459506, 56341910, 55025746, 56122575, 56953664, 61076717, 60360047, 53544482, 56232226, 60028172, 61952909, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М за наступними номерами: 2387 від 07.12.2020 року, 2679 від 15.12.2020 року, 2549 від 11.12.2020 року, 3205 від 30.12.2020 року, 3088 від 27.12.2020 року, 3084 від 27.12.2020 року, 3199 від 30.12.2020 року, 3200 від 30.12.2020 року, 584 від 15.12.2020 року, 592 від 15.12.2020 року, 594 від 15.12.2020 року, 645 від 17.12.2020 року, 646 від 20.12.2020 року, 651 від 17.12.2020 року, 653 від 17.12.2020 року, 652 від 17.12.2020 року, 681 від 17.12.2020 року, 694 від 20.12.2020 року, 705 від 16.12.2020 року, 709 від 20.12.2020 року, 710 від 20.12.2020 року, 7897 від 24.12.2020 року, 737 від 22.12.2020 року, 738 від 22.12.2020 року, 748 від 24.12.2020 року, 7961 від 28.12.2020 року. З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово зверталося з заявами до начальників вищезазначених залізничних станцій, а також зі скаргами до начальників структурних підрозділів відповідних регіональних філій залізниці. Позивач зазначає, що акти, які засвідчують факт пошкодження вагонів не складені та не надані ТОВ «ЛЕМТРАНС». АТ «Укрзалізниця» не виконало свої прямі зобов`язання, передбачені Статутом залізниць України та Правилами складання актів по складанню актів форми ГУ-22 та ВУ-25М. Натомість, внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» було змушене передати структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС». Відповідно до повідомлень (форма ВУ-36М) встановлено, що вагони №№: 61076147, 53187811, 56872559, 62013289, 61987848, 62610241, 53509238, 53748364, 50054790, 56857436, 66696923, 52735636, 60726957, 52571122, 55161996, 56459506, 56341910, 55025746, 56122575, 56953664, 61076717, 60360047, 53544482, 56232226, 60028172, 61952909 було відремонтовано та визнано їх придатними до експлуатації. Як зазначає позивач, ним було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме: 1) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 року та специфікації № 59 від 01.09.2020 року у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано - авторежим 265 А-1 у кількості 7 шт. на загальну суму 30 240,00 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 9364 від 30.09.2020 року. 2) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 року та специфікації № 56 від 01.06.2020 року у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано - авторежим 265 А-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 4 200,00 грн. Кошти були сплачені згідно платіжних доручень № 6830 від 14.07.2020 року, № 6832 від 14.07.2020 року, № 6833 від 14.07.2020 року. 3) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 року та специфікації № 51 від 02.01.2020 року у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано: - балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 22 шт. на загальну суму 21 648,00 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 976 від 07.02.2020 року. Таким чином, внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на придбання запасних частин на загальну суму 56 088,00 грн. Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування. Між ТОВ «ЛЕМТРАНС» та АТ «Укрзалізниця» (регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця») укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019 року. Відповідно до цього договору Підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням Вагонів Замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів Підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Покровське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Попаснянське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Слов`янське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Костянтинівське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Лиманське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця»). Між ТОВ «ЛЕМТРАНС» та АТ «Укрзалізниця» (регіональна філія «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця») укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням № ДОН/В-21017/НЮ-П від 30.12.2020 року. Відповідно до цього договору Підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням Вагонів Замовника: ТОв-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОв-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів Підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Покровське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Попаснянське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Слов`янське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Костянтинівське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Лиманське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця»). Деталі, придбані ТОВ «ЛЕМТРАНС» для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до актів № 134 від 31.12.2020 року, № 333 від 31.12.2020 року зняття з відповідального зберігання і витрат запасних частин, які постачає ТОВ «Лемтранс» для технічного обслуговування вагонів з відчепленням згідно договору № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019 року, № 3 від 31.01.2021 року, № 4 від 31.01.2021 року зняття з відповідального зберігання і витрат запасних частин, які постачає ТОВ «Лемтранс» для технічного обслуговування вагонів з відчепленням згідно договору № ДОН/В-21017/НЮ-П від 30.12.2020 року. У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил вагоноремонтними підприємствами були виконані ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони. На підтвердження вищезазначених обставин, позивачем надано акти наданих послуг, акти виконаних робіт, а також відповідні повідомлення про прийняття вагонів з ремонту форми ВУ-36М. Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 28 110,35 грн. Крім того, загальна вартість витрат по транспортуванню розукомплектованих вагонів до структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» для виконання робіт по встановленню деталей на розукомплектовані вагони склала 6 579,36 грн. Таким чином, спір у справі виник з огляду на те, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) позивача при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму розмірі 90 777,71 грн., а саме: 56 088,00 грн. (придбані деталі) + 28 110,35 грн. (технічне обслуговування) + 6 579,36 грн. (витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту). Судом встановлено, що Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" №№: 61076147, 53187811, 56872559, 62013289, 61987848, 62610241, 53509238, 53748364, 50054790, 56857436, 66696923, 52735636, 60726957, 52571122, 55161996, 56459506, 56341910, 55025746, 56122575, 56953664, 61076717, 60360047, 53544482, 56232226, 60028172, 61952909. Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 16.01.2020 у справі № 910/5827/19). Як вбачається з наявних матеріалів справи, на станціях Волноваха (код станції 486202), Маріуполь - Сортувальний (код станції 485604) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) ТОВ «ЛЕМТРАНС», які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М. З матеріалів справи також вбачається, що вагони №№: 61076147, 53187811, 56872559, 62013289, 61987848, 62610241, 53509238, 53748364, 50054790, 56857436, 66696923, 52735636, 60726957, 52571122, 55161996, 56459506, 56341910, 55025746, 56122575, 56953664, 61076717, 60360047, 53544482, 56232226, 60028172, 61952909 були відремонтовані за рахунок позивача. Це підтверджується відповідними актами, копії яких долучено позивачем до позовної заяви. Загальна вартість витрат на технічне обслуговування, які поніс позивач, становить 28 110,35 грн. При цьому, необхідні деталі загальною вартістю 56 088,00 грн., встановлені на належні Товариству вагони, були придбані позивачем за власні кошти у контрагентів. Витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту на суму 6 579,36 грн. підтверджуються належними та допустимими доказами. Отже, загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів склала 90 777,71 грн., з яких: 56 088,00 грн. - витрати на придбані деталі, 28 110,35 грн. - витрати на технічне обслуговування, 6 579,36 грн. - витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною. Вимогами ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода). Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства. Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника. Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до ч ч.1, 2 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Статтею ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. За приписами п.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Відповідно до п.114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість. Згідно з п.2 ст.126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди. Суд зазначає про обґрунтованість доводів позивача, викладених у відповіді на відзив у частині того, що саме позивач є власником (орендарем) спірних вагонів, оскільки позивачем було додано до справи документи, які підтверджують, факт наявності речових прав позивача на спірні вагони, тоді як і платником тарифу, і оператором за названими у позовній заяві залізничними накладними також є саме позивач. Крім цього, позивачем доведено факт понесення ним фактичних збитків через незабезпечення збереження відповідачем майна позивача. Таким чином, доводи відповідача, викладені у відзиві на позов стосовно того, що у позивача відсутнє право на пред`явлення даного позову, є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження (розукомплектування) вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з його вини. Дослідивши усі обставини та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, врахувавши принцип диспозитивності та змагальності, суд дійшов висновку, що оскільки при перевезенні належних (орендованих) позивачу вагонів залізницею не було дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), Товариством з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" були понесені витрати на оплату вартості ремонту залізничних вагонів на загальну суму 90 777,71 грн., через що покладення відповідальності на відповідача за заподіяні позивачу збитки є правомірним та справедливим. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити. 2. Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46а, ідентифікаційний код: 30600592) збитки у розмірі 90 777,71 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України. Повний текст рішення складено та підписано 12.01.2022. Суддя І.В. Приходько

Результат: granted