Вид судочинства: civil
Суддя: Цішковський В. А.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
В березні 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що її батьки [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] , постійно жили в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя батьки побудували будинок в с. Сербинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області в якому позивачка проживає із 1987 року. Вказує, що крім неї у батьків був син [PERSON] , який помер [INFO] та донька [PERSON] , однак за життя батьки, кожний окремо, 19.09.2011 року склали на користь [PERSON] заповіт на все їх майно, і остання у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити свої спадкові права на спірний житловий будинок вона не може, так як за життя батько [PERSON] не оформив право власності на житловий будинок. Внаслідок чого позивачці було відмовлено нотаріусом, щодо оформлення спадкових прав на спірний будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 01.08.2018 року замінено первісного відповідача Сербинівську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області на належного відповідача - [PERSON] . Представник позивачки [PERSON] - адвокат Козак І.О. подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просить задовольнити у повному обсязі відповідно до заявлених вимог. Представник відповідачки [PERSON] - адвокат Віхерко Н.О. також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнає частково, оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.11.2021 року, у справі № 686/3153/20, встановлено, що заповіт [PERSON] , посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради 19.09.2011 року є нікчемним в силу закону і за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст.1223 ЦК України). Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , на день смерті був зареєстрований та проживав [ADDRESS] , один, який для позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] був батьком. 25 травня 2017 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №321/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 26.05.2017 року [PERSON] також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 19.09.2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 189, на користь [PERSON] , [INFO] , яким все своє майно де б воно не знаходилось, з чого не складалось, все те, що буде належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право. Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними [PERSON] ; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 03.05.2017 року; заповітом від 19.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 189; довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 208 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 25.05.2017 року за №321/2017 до майна померлого [PERSON] . До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з відання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають також реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Оскільки житловий будинок в [ADDRESS] було побудовано в сільській місцевості, відомості про нього внесено у погосподарські книги Сербинівської сільської ради, згідно яких вказаний житловий будинок з господарськими будівлями належить [PERSON] , який побудований 1975 році, станом на 15.04.1991 року належав до суспільної групи - колгоспний двір, в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] його дружина [PERSON] та син [PERSON] , тому цей будинок є його власністю та увійшов до складу спадщини після його смерті. Під час проведення паспортизації житлових будинків [PERSON] свідоцтва про право власності не оформляв та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрував, тому правовстановлюючі документи відсутні. Згідно довідки, виданої Старокостянтинівським БТІ ОР 12.02.2018 року за № 171, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , право власності не зареєстровано та присвоєно поштову адресу [ADDRESS] , згідно рішення виконкому Сербинівської сільської ради № 4 п. 1 від 14.12.2017 року. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: - право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; - розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; - згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] згідно записів у погосподарських книгах Сербинівської сільської ради належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були голова двору [PERSON] , його дружина [PERSON] та син [PERSON] , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/3 частині (1:3=1/3), тобто по 3/9 частини. Окрім того, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] . 02 липня 2013 року за заявою [PERSON] , яка була його донькою, Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №437/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Після смерті якого спадщину на 1/3 частини будинковолодіння прийняли відповідно по 1/9 частині його батьки [PERSON] , [PERSON] , а також дочка [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 207 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 02.07.2013 року за №437/2013 до майна померлого [PERSON] . Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала [ADDRESS] разом із чоловіком [PERSON] . 15 листопада 2014 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №762/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] . [PERSON] прийняла та оформила частину спадкового майна після смерті матері, згідно свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом. Згідно поданої заяви [PERSON] до нотаріальної контори, останній відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини. З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що 19.09.2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за № 188, на користь [PERSON] , [INFO] , яким все своє майно де б воно не знаходилось, з чого не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона за законом буде мати право. Тобто після смерті члена колгоспного двору [PERSON] , який помер [INFO] , право на вказаний будинок успадкували, а саме його мати [PERSON] на 4/9 частки (3/9 своєї частки + 1/9 частки після смерті сина), батько [PERSON] на 4/9 частки (3/9 своєї частки + 1/9 частки після смерті сина) та дочка [PERSON] на 1/9 частки. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] ; заповітом від 19.09.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 188; довідкою Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району за № 206 від 26.02.2018 року; матеріалами спадкової справи від 15.11.2014 року за №762/2014 до майна померлої [PERSON] . Отже, [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] на належну 1/3 (3/9) частини домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а також на належну їй 1/9 частини на вказаний будинок після смерті сина [PERSON] , а всього успадкувала 4/9 частки вказаного будинку. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] на день смерті [INFO] , був головою колгоспного двору в [ADDRESS] та мав право на 1/3 частину та після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , успадкував право на спадщину, але не оформив 1/9 частини домоволодіння, а тому після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина на 4/9 частини домоволодіння. Згідно рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.11.2021 року, яке набрало законної сили 14.12.2021 року, позов [PERSON] про визнання права власності на майно в порядку спадкування задоволено частково. Визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4 ст. 1257 ЦК України у разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. Оскільки, заповіт складений [PERSON] на користь [PERSON] , визнаний недійсним та визнано за [PERSON] право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] , то суд приходить до висновку, що спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька [PERSON] є також позивачка [PERSON] на 2/9 частки вищевказане домоволодіння. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 23 лютого 2018 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотна Т.В. відмовила позивачці [PERSON] у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність на нього правовстановлюючого документа (письмова відповідь на звернення від 18.06.2021 року за № 1407/02-14). А тому враховуючи, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , було побудовано з дотриманням встановленого на той час порядку, відомості про нього внесено у погосподарську книгу Сербинівської сільської ради, згідно записів якої воно належало померлому [PERSON] суд вважає за можливе, із врахуванням винесеного рішенням суду, яким визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/9 частки на вказане домоволодіння, визнати за [PERSON] право власності на 2/9 частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] задоволити частково. Визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 2/9 частки домоволодіння, розташованого за адресою [ADDRESS] . Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Результат: other