Вид судочинства: criminal
Суддя: Іоніді К. В.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , являючись громадянином України, будучи зарахованим у запас Збройних Сил України призовною комісією Любашівського району Одеської області у склад рядових на посаду оператора електронно-обчислювальних машин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді завдання шкоди Силам оборони України, які проводили антитерористичну операцію, протягом березня - серпня 2015 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), приймав участь у діяльності, так званого, батальйону " [INFO] ", діючому у складі, так званого, незаконного збройного формування "Новоросія" на стороні терористичних організацій "Л/ДНР" та збройних сил РФ. Так, [PERSON] , перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме: [ADDRESS] , отримав від невстановлених осіб збройного формування "Новоросія" військову форму загальновійськового зразка збройних сил РФ та типу " [INFO] " з "георгіївською стрічкою". Використовуючи позивні " [INFO] ", " [INFO] " та " [INFO] " [PERSON] , перебуваючи на території м. Голубівка Луганської області (колишня назва - [INFO] ) під захистом озброєної вогнепальною зброєю, зокрема автоматами Калашникова, охорони, яка мала досвід участі у бойових діях проти України на стороні, так званої, " Луганська народна республіка ", діючи умисно, з метою сприяння діяльності терористичній організації, здійснював забезпечення матеріальними ресурсами (продуктами харчування, медичними лікарськими засобами та грошовими коштами) так званих "військовослужбовців" " [INFO] " (колишня назва - " [INFO] "), який є воєнізованим підрозділом терористичної організації "ЛНР". Дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 258-3 КК України як: участь у терористичній організації та інше сприяння діяльності терористичної організації. Відповідно до ст. 472 КПК України 26 грудня 2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участю захисника [PERSON] укладена угода про визнання винуватості. Так, згідно з умовами зазначеної угоди [PERSON] зобов`язався беззастережно визнати в ході судового провадження свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, при цьому обвинувачений та прокурор погодили призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Підставами для застосування ст. 69 КК України в угоді пропонується визнати обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; відсутність судимостей; наявність на утриманні неповнолітньої дитини; позитивні характеристики; відсутності обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого. Прокурор у судовому засіданні просив суд затвердити зазначу угоду про визнання винуватості. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України за встановлених органом досудового розслідування обставин визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання. Крім того, обвинувачений [PERSON] зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні. Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження зазначеної угоди. Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні у тому числі щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Судом встановлено, що [PERSON] визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений [PERSON] розуміє права, визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, у тому числі, рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України. Згідно з ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. З урахуванням викладеного, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 26 грудня 2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участю захисника [PERSON] в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим угода підлягає затвердженню. Початок строку відбування покарання обвинуваченому [PERSON] слід рахувати з моменту фактичного затримання 01.11.2022. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення обвинуваченого [PERSON] в період із дати затримання 01.11.2022 до дати постановлення вироку підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення, відповідає одному дню позбавленню волі. З урахуванням положень ст. ст. 176-179, 374 КПК України, до набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід обвинуваченому [PERSON] необхідно залишити - тримання під вартою. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 26 грудня 2022 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Одеської обласної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участю захисника [PERSON] . [PERSON] , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання [PERSON] з 01 листопада 2022 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбутого покарання [PERSON] термін його попереднього ув`язнення, в період з 01 листопада 2022 року до дати постановлення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого [PERSON] запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal