Вид судочинства: criminal
Суддя: Мантуляк Ю. В.
Дата ухвалення: 2011-05-15 00:00:00+03

Обставини справи:
Потерпілим [PERSON] в порядку ст.27 КПК України [PERSON] обвинувачується в тому, що 4 червня 2009 року біля 21 год. в м. Камянець-Подільському організувала вчинення злочину відносно [PERSON], підговоривши [PERSON] спричинити йому тілесні ушкодження, внаслідок чого тоді ж неподалік житлового будинку №7 по вул. Папаніна в м.Камянець-Подільському [PERSON] за попередньою змовою із [PERSON], яка керувала підготовкою до вчинення злочину та керувала діями [PERSON] шляхом надання вказівок під час вчинення діяння, спричинили [PERSON] легкі тілесні ушкодження. Постановою Камянець-Подільського міськрайонного суду від 14 лютого 2011 року відносно [PERSON] порушено кримінальну справу за ч.3 ст.27, ч.1 ст. 125 КК України. В судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні злочину не визнала та показала, що 4 червня 2009 року вона не організовувала вчинення злочину відносно [PERSON], [PERSON] не підбурювала до побиття [PERSON], а вважає, що останній обвинувачує її у вчиненні злочину, оскільки вони перебувають у неприязних відносинах. При цьому зазначила, що певний час співмешкала із [PERSON], а після розірвання відносин останній її почав переслідувати, намагаючись таким чином поновити відносини. В подальшому вона одружилася із [PERSON], однак [PERSON] не припиняв переслідувати їх. 4 червня 2009 року [PERSON] повідомив, що із розмови із його донькою взнав, що до нього за місцем проживання приходив [PERSON] і погрожував йому застосуванням фізичної сили. З метою припинити їх переслідування, [PERSON] запропонував поговорити із [PERSON] і вони поїхали за місцем його проживання, де [PERSON] спровокував бійку. Зазначає, що будь-яких дій щодо спонукання [PERSON] спричинити тілесні ушкодження [PERSON] не робила. Дослідивши докази по справі, представлені потерпілим [PERSON], та докази, здобуті під час судового слідства, вислухавши показання підсудної, потерпілого, свідків, суд приходить до висновку, що предявлене [PERSON] обвинувачення не знайшло свого підтвердження. Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий [PERSON] в обґрунтування своєї скарги зазначив, що 4 червня 2009 року [PERSON] спричинив в ході бійки йому легкі тілесні ушкодження. Під час бійки [PERSON] була присутня і щось говорила, однак він не міг розібрати що, а в кінці його побиття сказала фразу наступного змісту : "[PERSON] хватит, поехали, он понял". На думку потерпілого вказана фраза свідчить про те, що [PERSON] була обізнана із наміром [PERSON] спричинити йому тілесні ушкодження. Крім того, вважає, що сам факт того, що [PERSON] не знав місце його проживання, також свідчить про те, що [PERSON] підбурила останнього до його побиття. Крім того, 5 жовтня 2010 року в м. Камянець-Подільському у його присутності та присутності його батька [PERSON] погрожувала вбивством і повідомила їм, що не буде вже організовувати його побиття, як це зробила раніше, а організує його вбивство. Вказані обставини, на думку потерпілого, свідчать про те, що [PERSON] організувала спричинення йому [PERSON] легких тілесних ушкоджень. При цьому, [PERSON] зазначив, що за місцем проживання [PERSON] доньці будь-яких образливих слів не говорив, жодних дій по переслідуванню [PERSON] та її сімї не вчиняв. Допитаний в суді свідок [PERSON] показав, що був свідком спричинення [PERSON] невідомим чоловіком тілесних ушкоджень. Біля чоловіка знаходилась жінка, яка сказала йому припинити бійку та вони удвох поїхали на автомобілі з місця події. Окрім фрази, якою жінка припинила побиття [PERSON], інших слів не чув. Як показав в суді свідок [PERSON] того дня він бачив неподалік будинку [PERSON] [PERSON] та невідомого йому чоловіка, які сідали у автомобіль і при цьому емоційно виражалися нецензурною лайкою. Після цього вони на автомобілі поїхали з місця події. Сутності розмови чоловіка і жінки він не чув. Свідок [PERSON] в суді показав, що 5 жовтня 2010 року коли він із сином [PERSON] їхали в Старому місті в них поламався автомобіль. Під час ремонту до автомобіля підійшла [PERSON], яка погрожувала його сину вбивством та вимагати забрати справу із суду відносно її чоловіка. При цьому повідомила про те, що вона організувала побиття в 2009 році сина і організує цього разу його вбивство. Свідок [PERSON] показав, що він вирішив поїхати до [PERSON], щоб поговорити із ним та зясувати питання про те, коли він припинить переслідувати [PERSON] Останню попросив поїхати із ним та показати місце проживання потерпілого. [PERSON] не підбурювала його спричинити тілесні ушкодження [PERSON], жодним чином не керувала його діями, а бійка була спровокована потерпілим. Намір поїхати за місцем проживання [PERSON] в нього виник після розмови із донькою, яка повідомила його про те, що [PERSON] приходив до них додому і погрожував застосувати щодо нього насильство. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що на початку червня 2009 року, коли вона перебувала в коридору гуртожитку, де проживає із мамою, почула, що незнайомий чоловік шукає її батька. Вона відповіла чоловіку, що батька немає вдома і що вона його донька. Чоловік відповів, що він колишній чоловік [PERSON] і що до батька застосує насильство. Сутність цієї розмови вона передала по телефону батьку. Таким чином, суд вважає, що потерпілим не наведено жодного доказу того, що [PERSON] організувала вчинення злочину відносно нього. Так, фраза про припинення побиття [PERSON], яку, зі слів потерпілого, сказала [PERSON], не може свідчити про підбурення [PERSON] до вчинення злочину, а навпаки, свідчить про припинення його дій. Із показань потерпілого встановлено, що зміст слів [PERSON] під час його побиття він не зміг розібрати, що спростовує твердження, наведені у скарзі, про те, що [PERSON] керувала діями [PERSON] шляхом надання йому вказівок. Із показань свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що сутності розмови [PERSON] та [PERSON] не розібрали. Будь-яких переконливих доказів, окрім власних показань та показань заінтересованої особи батька потерпілого [PERSON] про розмову із [PERSON] 5 жовтня 2010 року, потерпілим не наведено. Відповідно до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно із ст.323 КПК України вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] належить виправдати, у звязку з відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст. 125 КК України. Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст. 125 КК України, та по суду виправдати її на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України у звязку з відсутністю в її діях складу вказаного злочину. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суддя\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ю.В.Мантуляк

Результат: closed