Вид судочинства: administrative
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішення №023830023166 від 24.03.2025 про часткову відмову в перерахунку пенсії позивачу. Ухвалою судом відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позов заперечує та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову [PERSON] у призначенні у перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату. Через підсистему "Електронний суд" також надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд зазначає таке. [PERSON] , [INFO] , 01 грудня 2022 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За наслідками розгляду заяви позивача, листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 23.12.2022 № 10100-9626/П-02/8-0200/22 "Щодо надання роз`яснення" повідомлено, що право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у позивача відсутнє. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням пенсійного органу, позивач оскаржила його до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року у справі № 120/387/23 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не розгляду заяви [PERSON] про призначення пенсії від 01 грудня 2022 року у спосіб, встановлений Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву [PERSON] про призначення пенсії від 01 грудня 2022 року та прийняти мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Головним управлінням, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 в справі №120/387/23, було повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії від 01.12.2022, відповідно до поданих документів, з урахуванням правової оцінки суду, та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 24.05.2023 №023830023166 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу та недосягненням пенсійного віку. Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач також оскаржила його до суду. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі № 120/1449/24 адміністративний позов задоволено. З урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.10.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області № 023830023166 від 24.05.2023, яким [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити [PERSON] з 01 грудня 2022 року пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням статті 1 Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року, врахувавши при цьому до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1992 року по 03.09.1996 року, з 04.09.1996 по 31.12.2003 та з 01.01.2004 по 25.07.2013р., згідно з записами в трудовій книжці № [NUMBER] від 01.09.1981 року. 17.03.2025 позивач звернулась до територіального відділу Пенсійного фонду України з заявою та документами щодо перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень - грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року. Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення № 023830023166 від 24 березня 2025 року про відмову в перерахунку пенсії, оскільки підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам. Вважаючи таке рішення та дії пенсійного органу протиправними, позивач звернулася з цим позовом до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України. Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV). Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Частиною 4 ст. 42 Закону №1058-IV передбачено, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/118461.1 (далі Порядок №22-1). Згідно п. 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії. Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Відповідні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлено у постановах Верховного Суду України у постановах від 17.03.2015 у справі №21-11а15, від 15.12.2015 у справі №2-а/576/29/14 та у постановах Верховного Суду у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а, від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а, від 23.05.2022 у справі №377/734/16-а та від 10.05.2023 у справі № 760/4988/18. Також з наведених норм випливає, що при зверненні до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати до 01 липня 2000 року обов`язковим є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31.08.2022 у справі №280/8521/20 та від 17.05.2023 у справі №400/2297/19. За приписами п. 4.1 Порядку №22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Крім того, за змістом п.4.2 розділу IV Порядку №22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, серед іншого: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів. Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. З аналізу вищевказаних норм випливає, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. Отже, при зверненні особи із заявою про призначення (перерахунок) пенсії, позивач має право подати документи, що підтверджують відомості про трудовий стаж та заробітну плату. Водночас, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату від 17.05.2023 № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року. За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів, ГУ ПФУ у Кіровоградській області прийняло рішення від 24.03.2025 № 023830023166 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки підтвердження довідки про заробітну плату здійснюється шляхом перевірки відповідності сум заробітної плати, зазначених в довідці, первинним документам. Суд звертає увагу, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 (справа №291/99/17), які в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при розгляді цієї справи. Водночас, матеріали справи не містять доказів вчинення таких дій, чи будь-яких інших активних дій з боку відповідача. Суд зазначає, що відповідач може перевірити лише обґрунтованість видачі довідок, а не їх зміст, який в даному випадку він без належних підстав поставив під сумнів. Отже, перед тим, як прийняти рішення за результатами розгляду заяви про перерахунок пенсії, працівник структурного підрозділу, який здійснював прийом та обслуговування осіб, в силу вимог п.4.2 розділу IV Порядку №22-1, мав би повідомити позивача про необхідність надання додаткових документів, зокрема, первинних документів для підтвердження даних, що містяться у довідках про заробітну плату позивача (виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював заявник). Також, відповідач не був позбавлений можливості провести відповідну перевірку наданих позивачем довідок шляхом надсилання відповідних запитів до підприємств, установ та організацій, проведення перевірки нарахування страхових внесків на заробітну плату згідно з вказаною довідкою. Втім, вказаного порядку відповідачем дотримано не було. Cуд зазначає, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку №22-1. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Доводи відповідачів про правомірність своїх дій спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться. Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Даючи оцінку спірному рішенню, яке зумовило звернення позивача до суду з цим позовом, суд висновує, що рішення ГУ ПФ України в Кіровоградській області щодо відмови у перерахунку пенсії [PERSON] , з урахуванням довідок про заробітну плату, не відповідає визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям законності та обґрунтованості. Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №023830023166 від 24.03.2025 про відмову у перерахунку пенсії позивачу є протиправним, а тому підлягає скасуванню. Стосовно позовної вимоги зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити [PERSON] перерахунок та виплату пенсії за віком з 01 грудня 2022 року з урахуванням довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 видану Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року, суд звертає увагу на таке. Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ця мета узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", №40450/04, пункт 64). Засіб юридичного захисту має бути "ефективним" у теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення у справі "Аксой проти Туреччини" (Aksoy v. Turkey), №21987/93, пункт 95). При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, у якому вони діють, й особисті обставини заявника (рішення у справі "Джорджевич проти Хорватії" (Djordjevic v Croatia), №41526/10, пункт 101; рішення у справі "Ван Остервійк проти Бельгії" (Van Oosterwijck v Belgium), №7654/76 пункти 36-40). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, у якій опинився позивач після порушення. Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18. Положеннями частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до підпунктів 4, 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку що спірне рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії належить скасувати, а Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області зобов`язати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 видану Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року. При цьому, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 17.03.2025, тому перерахунок пенсії слід проводити саме з 17.03.2025, а не з 01.12.2022 як просить позивач. Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення даного позову частково, у визначений судом спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №023830023166 від 24.03.2025 про відмову у перерахунку пенсії [PERSON] . Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 17.03.2025 [PERSON] перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату від 17.05.2023 року № П/16/42224/01-16 виданої Департаментом охорони здоров`я Вінницької міської ради за період з 01.08.1981 по 31.10.1983; довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської міської клінічної лікарні» про доходи фізичної особи від 29.04.2022 №5 за серпень-грудень 1986 року, за січень-грудень 1987 року, за січень-грудень 1994 року, липень-грудень 1995 року, січень-травень 1996 року та довідки бюджетної установи ханти-мансійського автономного округу югри «Сургутської клінічної травматологічної лікарні» від 20.06.2022 № 214 про заробітну плату за січень-грудень 1989 року, січень-серпень 1990 року, січень-грудень 1991 року, січень-грудень 1992 року, січень-грудень 1993 року, з урахуванням вже виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути на користь [PERSON] за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Результат: partial