Вид судочинства: criminal
Суддя: Душин О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
І . Історія провадження. 26 грудня 2025 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Уманської окружної прокуратури [PERSON] надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №12025255360000736 від 22.11.2025 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України. Ухвалою суду від 29.12.2025 призначено до розгляду вказаний обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження. ІІ. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним. Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2025 в проміжок часу з 21 год. 00 хв. по 24 год. 00 хв. [PERSON] , перебуваючи на горищі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті довготривалих неприязних відносин з [PERSON] , [INFO] , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, завдав один удар металевим обухом сокири в область голови [PERSON] , внаслідок якого останній впав з горища на підлогу, втративши свідомість. Після цього [PERSON] автомобілем вивіз [PERSON] за межі с. Ладижинка, Уманського району Черкаської області, де, в той час, як потерпілий присів, стопою правої ноги завдав йому один удар в область грудної клітки та близько 2-х ударів в область тулуба з лівого боку, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани тім`яної ділянки голови, забійної рани в ділянці верхнього зовнішнього кута правої орбіти, субкон`юктивального крововиливу обох очей, забою грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/687 від 23.12.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, [PERSON] обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті прокурором заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акту долучено письмову заяву [PERSON] , яка складена за участі захисника [PERSON] , у якій [PERSON] зазначає, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, що він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку. Також, у вказаній заяві [PERSON] зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, згідно заяви [PERSON] останній просить призначити йому покарання у виді штрафу. Також, потерпілий [PERSON] у своїй заяві від 25.12.2025 повідомив про надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України. Із урахуванням наведеного та на виконання вимог Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглядати в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України. IV. Положення закону, яким керувався суд. За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Згідно зі ст. 66 КК України, пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк. V. Висновки та мотиви суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України. Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Обвинувачений [PERSON] під час дізнання не оспорював встановлені обставини і надав свою згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 25.12.2025, в якій останній підтвердив час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ладижинка, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянин України, має середню освіту, не одружений, працюючий робітником з комплексного обслуговування ВП «Ладижинський», ПрАТ «Укрзерноімпекс», не має на утриманні жодних осіб, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Відповідно до характеристики Ладижинської сільської ради № 274/07-20/07-12 від 01.12.2025 року гр. [PERSON] працює у ВП «Ладижинський» ПрАТ «Укрзерноімпекс» робітником з комплексного обслуговування. Не одружений. Скарг на його поведінку в сім`ї та побуті до виконавчого комітету Ладижинської сільської ради не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався. У зловживанні алкогольними напоями чи вживанні наркотичних речовин помічений не був. Як вбачається з характеристики ПрАТ «Укрзерноімпекс» №01/12 від 13.12.2025 [PERSON] за час роботи проявив себе як відповідальний і старанний працівник, порушень техніки безпеки не допускав, правил внутрішнього трудового розпорядку дотримується, доган і стягнень не має. Зі своїми обов`язками справляється в повному обсязі. У спілкуванні з колегами та керівництвом ввічливий та доброзичливий, конфліктних ситуацій в колективі не має. Обвинувачений не перебуває на спеціальному обліку у лікарів психіатра та нарколога. Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, виходячи з принципів та засад призначення покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити [PERSON] покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1700 грн. Призначаючи покарання, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку. Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами. Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. На підставі наведеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення. Суддя: [PERSON]

Результат: guilty