Вид судочинства: criminal
Суддя: Скрипченко Д. М.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Досудовим розслідуванням встановлено, [PERSON] , [INFO] , 17.09.2023 року приблизно об 18 годині 00 хвилин, знаходився на території Чумаківського ліцею Томаківської селищної ради, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, Томаківська територіальна громада, с. Чумаки, вул. Гагаріна, буд.7, де на футбольному полі побачив неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , підійшов до останнього та зробив зауваження щодо його нетактовної поведінки в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. Одразу після чого у [PERSON] на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, під час сварки, раптово виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] . Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, [PERSON] , в цей же день, тобто 17.09.2023 року, приблизно об 18 годині 05 хвилин, перебуваючи на тому ж місці, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, підійшов до [PERSON] та шляхом застосування власної фізичної сили, схопив останнього руками за одяг та повалив на ґрунт, внаслідок чого [PERSON] впав на спину, а [PERSON] , не зупиняючись на досягнутому, сів зверху на тулуб потерпілого та кулаком власної правої руки завдав удару [PERSON] в область грудної клітки зліва. В результаті своїх умисних дій [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи № 299-Е від 25.12.2023, тілесні ушкодження у вигляді: синця на передній стінці грудної клітини ліворуч по середньо-ключичній лінії в проекції нижніх ребер, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6. Дії [PERSON] кваліфікуються за ч.1 ст.125\~КК України як умисне легке тілесне ушкодження. Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Згідно заяви [PERSON] щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника [PERSON] згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125\~КК\~України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. [PERSON] ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Законний представник потерпілого [PERSON] - [PERSON] , також подала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений. Під час досудового розслідування [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Відповідно до ч.2 ст.381\~КПК\~України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.107\~КПК\~України не здійснюється. Згідно ч.3 ст.302\~КПК\~України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані:\~\~1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;\~\~2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;\~\~3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості. На підставі ч.2 ст.382\~КПК\~України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження. Згідно\~ст. 12 КК України\~кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1\~ст. 125 КК України, є кримінальним проступком. Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого. Так обвинувачений [PERSON] раніше до кримінальної відповідальності не притягався, задовільно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті, не працює. Згідно із ч.2 ст.50\~КК\~України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд вбачає, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. Відповідно до\~ст. 65 КК України, пункту 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»\~(далі - Постанова) суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів. Обвинувачений [PERSON] вчинив умисне кримінальне правопорушення щодо здоров`я потерпілого [PERSON] в порушення засад Конституції України,\~третя стаття якої передбачає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року. При призначенні покарання [PERSON] суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, те, що він раніше несудимий, його вік та стан здоров`я, пом`якшуючі покарання обставини (щире каяття), а також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та вважає необхідним та достатнім для виправлення [PERSON] призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.125 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене. Відповідно до абз.4 п.2 Постанови, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Згідно ч. 1\~ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього\~Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Згідно ч. 2\~ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього\~Кодексу\~не передбачено вищого розміру штрафу. Доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу обґрунтовується тим, що хоча матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо місця праці обвинуваченого, однак [PERSON] є особою молодого віку, працездатним, тому призначена міра покарання стимулюватиме останнього на пошуки місця роботи задля отримання заробітку, є необхідним та достатнім заходом примусу, попереджуватиме вчинення [PERSON] нових кримінальних правопорушень та сприятиме дотриманню обвинуваченим правослухняної поведінки у майбутньому. Крім цього, на переконання суду, призначене покарання забезпечує дотримання балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Отже, таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення, [PERSON] , попередження вчинення ним кримінального правопорушення (проступку) та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125\~КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Речові докази у справі: диск білого кольору, на який скопійовано відеозапис слідчого експерименту від 22.12.2023 року за участю потерпілого [PERSON] , які зберігається у матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку\~за результатами\~розгляду обвинувального\~акта щодо\~вчинення кримінального\~проступку не\~пізніше дня,\~наступного за\~днем його\~ухвалення,\~надсилається учасникам\~судового провадження. Суддя: [PERSON] 04.01.2024

Результат: guilty