Вид судочинства: commercial
Суддя: Спичак О.М.
Дата ухвалення: 2012-07-13 00:00:00+03

Обставини справи:
Як вбачається з наявних матеріалів справи, відповідач отримав від позивача дитячі путівки на базу відпочинку «Залив»ТОВ «Хмельницьктранс»в загальній кількості 109 шт. на суму 154 490,00 грн., що засвідчується видатковими накладними № т-00000972 від 10.08.2010 року на суму 76050,00 грн. та № т-00000996 від 18.08.2010 року на суму 77 440,00 грн.(копії містяться у матеріалах справи). Відповідач за отримані путівки розрахувався частково, в сумі 105 000,00 грн., у звязку з чим у останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 49 490,00 грн., яка підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків, копія якого наявна у матеріалах справи. 18.08.2011 року та 14.10.2011 року позивач направив на адресу відповідача претензійні листи з вимогою оплати отриманих путівок у розмірі 48 490,00 грн., що засвідчується фіскальними чеками №№ 2328 та 3186, однак відповідач залишив дану вимогу без задоволення та належного реагування. Станом на день розгляду справи в суді суму боргу відповідач не сплатив, належних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем відповідач не надав, а тому загальна прострочена заборгованість відповідача перед позивачем становить 48 490,00 грн. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Статтею 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою(ч.2 ст. 207). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 48 490,00 грн. Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіомі -Холдінг" (місцезнаходження: 01133, м. Київ, Печерський р н, вул. Щорса, буд. 29, код ЄДРПОУ 32827667) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьктранс" (місцезнаходження: 29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 6, код ЄДРПОУ 03119374) 48 900 (сорок вісім тисяч девятсот) грн. 00 коп. основного боргу та 1 609(одну тисячу шістсот девять) грн. 50 коп. судового збору. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Повне рішення складено 18.06.2012 року Суддя Спичак О.М.

Результат: granted