Вид судочинства: criminal
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування. Відповідно до обвинувального акту [PERSON] обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав: Указом Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась. Згідно Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, продовжено дію воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Так, приблизно в середині вересня 2023 року в денну пору доби (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) [PERSON] , [INFO] , проходив поблизу будівлі Слов`янського фахового коледжу індустрії та фармації (колишня назва Слов`янський хіміко-механічний технікум), яка розташована за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Центральна, 41, була пошкоджена внаслідок бойових дій та на третьому поверсі якої зберігається майно Донецького національного медичного університету. В цей же час та в цьому ж місці у [PERSON] виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 КК України, судимість за яке у встановленому законом порядку не знята та не погашена, в середині вересня 2023 року у денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має жодного права, через зруйновану стіну будівлі, яка була пошкоджена внаслідок бойових дій, проник до будівлі Слов`янського фахового коледжу індустрії та фармації (колишня назва Слов`янський хіміко-механічний технікум), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що є іншим приміщенням, піднявся на третій поверх будівлі, де шляхом відкриття зламаних вхідних дверей проник до аудиторії, звідки викрав 3 стільці «ISO» вартістю 444 гривні 50 копійок кожний, які є власністю Донецького національного медичного університету. Після чого [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями Донецькому національному медичному університету матеріальну шкоду на загальну суму 1333 гривень 50 копійок. Після цього, [PERSON] , продовжуючи свій єдиний кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, наступного дня, приблизно в середині вересня 2023 року в денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має жодного права, в той же самий спосіб через зруйновану стіну будівлі, яка була пошкоджена внаслідок бойових дій, проник до будівлі Слов`янського фахового коледжу індустрії та фармації (колишня назва Слов`янський хіміко-механічний технікум), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що є іншим приміщенням, піднявся на третій поверх будівлі, де шляхом відкриття зламаних вхідних дверей проник до аудиторії, звідки викрав 2 стільця «ISO» вартістю 444 гривні 50 копійок кожний, які є власністю Донецького національного медичного університету. Після чого [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями Донецькому національному медичному університету матеріальну шкоду на загальну суму 889 гривень. Після цього, [PERSON] , продовжуючи свій єдиний кримінально протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, наступного дня, приблизно в середині вересня 2023 року в денний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), достовірно знаючи про дію воєнного стану на території України, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, на яку не має жодного права, в той же самий спосіб через зруйновану стіну будівлі, яка була пошкоджена внаслідок бойових дій, проник до будівлі Слов`янського фахового коледжу індустрії та фармації (колишня назва Слов`янський хіміко-механічний технікум), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що є іншим приміщенням, піднявся на третій поверх будівлі, де шляхом відкриття зламаних вхідних дверей проник до аудиторії, звідки викрав 2 стільця «ISO» вартістю 444 гривні 50 копійок кожний, які є власністю Донецького національного медичного університету. Після чого [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми умисними протиправними діями Донецькому національному медичному університету матеріальну шкоду на загальну суму 889 гривень. Своїми тотожними діяннями, об`єднаними єдиними кримінально протиправним наміром, [PERSON] заподіяв Донецькому національному медичному університету матеріальну шкоду на загальну суму 3111 гривень 50 копійок. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та в умовах воєнного стану. Під час досудового розслідування між прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області [PERSON] та підозрюваним [PERSON] за участю його адвоката [PERSON] за письмової згоди представника юридичної особи, яка є потерпілим [PERSON] укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення [PERSON] покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами кримінального провадження прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участю його адвоката [PERSON] укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої сторони погодилися на призначення [PERSON] покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, дії [PERSON] вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в тому числі, потерпілої. Судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за письмової згоди потерпілих може бути укладена. Узгоджене сторонами в угоді покарання пропонується у межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України. За наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання [PERSON] винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання. За таких обставин, угоду належить затвердити, а [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Речовими доказами по справі визнано: 2 офісних стільця з обшивкою чорного кольору, на одному з яких мається наліпка білого кольору із штрих кодом, моделлю та серійним номером; 1 стілець з обшивкою сірого кольору. Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості за письмовою згодою потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12023052510000788 від 08.11.2023 року, укладену 04 грудня 2023 року між прокурором Слов`янської окружної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] . Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Відповідно до вимог ст. ст. 75, 76 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Обраний відносно [PERSON] запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання - скасувати. Речовий доказ - 2 офісних стільця з обшивкою чорного кольору, на одному з яких мається наліпка білого кольору із штрих кодом, моделлю та серійним номером; 1 стілець з обшивкою сірого кольору - повернути власнику Донецькому національному медичному університету. Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті. Суддя Слов`янського міськрайонного суду [PERSON]

Результат: plea_deal