Вид судочинства: civil
Суддя: Коваль А. М.
Дата ухвалення: 2024-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 22 березня 2004 року секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, згідно якого заповіла [PERSON] , зокрема, земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» села Чортория, яка належала їй згідно сертифіката серії ВН №0215688, виданого 26 лютого 1997 року Іллінецькою районною державною адміністрацією, а також земельну ділянку згідно цього ж сертифіката. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Кобилянської О.А. з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом Гніденко Г.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки, згідно заповіту, [PERSON] заповіла [PERSON] право на земельну частку, яке посвідчено сертифікатом, а на сьогоднішній день є в наявності земельна ділянка, право на яку посвідчується державним актом серії ВН №178404, що не є рівнозначним. Тому позивач просить суд розтлумачити заповіт, визначивши, що спадковим майном є належна [PERSON] , яка померла [INFO] , земельна частка (пай) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0215688, яка відповідає майну, а саме: земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8523 га, кадастровий номер 0521281600:01:000:0211, яка належала [PERSON] відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 178404, виданого 11 листопада 2004 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просять їх задовільнити та розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, натомість селищний голова подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує та просить розглянути справу у відсутність їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом установлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерті серії [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема: земельна ділянка площею 1,8523 га, кадастровий номер 0521281600:01:000:0211, розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницька області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17-20). [PERSON] за життя реалізувала своє право на земельну ділянку (пай) та на підставі наявного у неї сертифікату серії ВН №0215688 отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ВН №178404 від 10 листопада 2004 року, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1,8523 га, кадастровий номер 0521281600:01:000:0211, розташовану на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області (а.с.21) За життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 22 березня 2004 року секретарем Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області Перевертень В.І., зареєстрований в реєстрі за №73 (а.с.12). Вказаним заповітом [PERSON] заповіла [PERSON] , зокрема, право на земельну частку (пай) в КСП «Прогрес» села Чортория, згідно сертифіката серії ВН №0215688, виданого Іллінецькою районною державною адміністрацією 26 лютого 1997 року, а також земельну ділянку згідно цього ж сертифіката (а.с.12). Заповіт змінений чи скасований не був. У встановлений законом строк позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Кобилянської О.А. з заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу №311/2022, що підтверджується копією витягу зі спадкового реєстру (а.с.13). Відповідно до довідки, виданої приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Кобилянською О.А. за №200/01-16 від 13 липня 2023 року, позивач є спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області Кобилянської О.А. від 13 липня 2023 року № 199/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючим документом на час відкриття спадщини є не сертифікат серії [NUMBER] , виданий Іллінецькою районною державною адміністрацією 26 лютого 1997 року, який зазначений у заповіті, а державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею серії ВН №178404 від 10 листопада 2004 року, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1,8523 га, кадастровий номер 0521281600:01:000:0211, розташовану на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, який спадкодавець отримала вже після складання заповіту. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном. У статті 1256 ЦК України, зазначено, що тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, при цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо заповіт містить суперечливі положення, за вимогою заінтересованих осіб застосовується тлумачення заповіту (ст.1256 ЦК) за умови, якщо відсутні підстави визнання заповіту недійсним, тобто тлумаченню підлягає лише дійсний заповіт. Для тлумачення змісту заповіту застосовуються також загальні правила тлумачення змісту правочинів встановлені ст.213 ЦК. За таких обставин, суд вважає за необхідне розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі [PERSON] , яка фактично заповіла [PERSON] у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8523 га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, що належала їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №178404 від 10 листопада 2004 року, виданого на підставі сертифіката на право на земельну ділянку (пай) серії ВН №0215688, кадастровий номер земельної ділянки 0521281600:01:000:0211. Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статей 1268 - 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищевикладені докази, а також ту обставину, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини та те, що відповідач позов визнав повністю і його задоволення не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити у повному обсязі.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] до Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області про тлумачення змісту заповіту - задовільнити. Розтлумачити заповіт [PERSON] , яка померла [INFO] , посвідчений 22 березня 2004 року сільським головою Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області Перевертень В.І., зареєстрований в реєстрі за № 73, визначивши, що спадковим майном даного заповіту є належна [PERSON] земельна частка (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0215688, яка відповідає майну, а саме: земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,8523 га, кадастровий номер 0521281600:01:000:0211, яка належала [PERSON] відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 178404, виданого 11 листопада 2004 року.

Результат: other