Вид судочинства: commercial
Суддя: Шкурдова Л.М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 11.08.2011 №08 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади м. Бровари» КП «Броваритепловодоенергія» визначено виконавцем послуг централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення. 28.10.2015 працівником позивача - майстром дільниці № 4 [PERSON], було виявлено підключення нежитлового приміщення, що розташоване в житловому будинку за адресою: місто Бровари, вулиця Шевченка, 6, до централізованого опалення, що зафіксовано у акті обстеження. Власником цього приміщення, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.2005 є відповідач, який здійснює свою господарську діяльність як фізична особа-підприємець у вказаному приміщенні. Договір про надання послуг з централізованого опалення між сторонами не укладений. 27.11.2015 комісією Позивача було складено акт про виявлення факту наявності батарей, які подають тепло до спірного приміщення, відсутності ознак відключення на теплотрасі, а також відсутність індивідуального опалення, що також було зафіксовано у відповідному акті. На додатковий запит позивача щодо наявності опалювальних засобів в спірних приміщеннях та наявності дозволу на відключення приміщення від опалення, останнім було отримано негативну відповідь від ПАТ "Київоблгаз" та ПАТ "Київобленерго". 03.12.2015 комісією у складі представників Позивача, управління ЖКГ Броварської міської ради, балансоутримувача будинку (КП "ЖЕК-4") та представника від житлового будинку № 6 по вулиці Шевченка у місті Бровари, було встановлено, що частина нежитлового приміщення площею 86,29 м2, яка знаходиться на першому поверсі цього будинку та належить на праві приватної власності відповідачу, опалюється від системи централізованого опалення будинку, що свідчить про користування послугами централізованого опалення відповідачем. Вищенаведені обставини, та зокрема здійснене відповідачем незаконне підключення до мереж опалення, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/4186/16, яке набрало законної сили та є чинним, тому в силу ст. 75 ГПК України не доказуються знову при вирішенні даного спору. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/4186/16 також було встановлено, що відповідач почав користуватись послугами з теплопостачання з початку опалювального сезону у м. Бровари, який відповідно до розпорядження виконавчого комітету Броварської міської ради розпочався 12.10.2015, а приєднання до централізованого опалення після запуску системи технічно неможливе без відома позивача. Предметом спору у даній справі є заявлення позивачем до стягнення з відповідача за період з жовтня 2016 по листопад 2017 нарахованих 16453,74 грн. за фактично спожиті послуги опалення. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази протилежного, то суд констатує, що не змінилися обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/4186/16, а саме, що Відповідач без дозволу підключився до мереж опалення Позивача та договір тепло і гарячого водопостачання між ними відсутній. Факт надання послуг з централізованого опалення до багатоквартирного будинку по вул. Шевченка, 6, частиною якого є належні відповідачу на праві власності приміщення, підтверджується залученими до матеріалів справи актами про надання послуг за спірний період, які виставлені на адресу приміщення відповідача. На підставі вищенаведеного та актів про використану теплову енергію позивачем відповідачу за період з жовтня 2016р. по листопад 2017р. за послуги з централізованого опалення було нараховано 16 453,74 грн. Рахунки на оплату, копії яких залучені до справи, виставлені на адресу приміщення відповідача, однак залишалися ним без оплати. 09.08.2018 відповідачу було направлено вимогу про необхідність сплати заборгованості в розмірі 16 453,74 грн., за фактично надані послуги з централізованого опалення, яка відповідачем залишена без задоволення. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пункт 1 ч. 1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 вказаного Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Отже, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуги в повному обсязі, якщо він фактично користується ними. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити послуги з централізованого опалення виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Враховуючи положення статей ст. 193 ГК України та ст. 509, 526 ЦК України правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням. Відповідно до статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Недійсність договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у зв'язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов'язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року № 3-184гс14 та у розумінні положень статті 111-28 ГПК України є обов'язковою для застосування. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами письмовий правочин про надання послуг з централізованого опалення відсутній. Натомість, фактично спожиті послуги центрального опалення у період з жовтня 2016р. по листопад 2017 підтверджені наявними у матеріалах справи доказами і підлягають відшкодуванню. Відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позов. Обставини і докази, на які посилається позивач, як на обґрунтування своїх вимог, відповідач не спростував. Розрахунок заборгованості з оплати за фактично спожиті послуги опалення судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, в зв'язку з чим вимоги про стягнення 16 453,74 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Нурієва Рафаеля Алісагібовича ([ADDRESS]; ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (Київська область, місто Бровари, вул. Грушевського, 3-А; ідентифікаційний код 13711949) 16 453 (шістнадцять тисяч чотириста п'ятдесят три) грн. 74 коп заборгованості та 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп - витрати по сплаті судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку.

Результат: granted