Вид судочинства: administrative
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] (далі позивач, [PERSON]С.) подала позов до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі відповідач, Головне управління), в якому просить: - визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Черкаській області, що полягають у підготовці висновку від 10.09.2018 про відмову у призначенні [PERSON] одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції та не прийняття керівником рішення про призначення та виплату такої допомоги; - зобовязати Головне управління Національної поліції в Черкаській області підготувати відносно [PERSON] висновок про призначення одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському інваліду ІІ групи внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в поліції, прийняти рішення про призначення та виплату такої допомоги у розмірі, визначеному статтею 99 Закону України Про Національну поліції, а саме 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що \~становить 153000,000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що на підставі статті 97 Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 № 580-VIII позивач звернулася до відповідача із заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського, однак отримала висновок від 10.09.2018 відповідно до якого позивачеві одноразову грошову допомогу не призначено. Такі дії відповідача [PERSON] вважає протиправними, оскільки відповідачем не обґрунтовано, з посиланням на відповідні норми законодавства, відмову в призначенні і виплаті позивачеві одноразової грошової допомоги, а в посиланнях відповідача на пункт 2 розділу ІV наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 у вказаному висновку від 10.09.2018, як на підставу відмови, зазначено лише перелік посадових осіб, яким надано повноваження затверджувати зазначений висновок. Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 03.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 13 грудня 2018 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у звязку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України Про Національну поліцію виникає з дати встановлення інвалідності. Додатковою умовою для її отримання після звільнення зі служби в поліції є причина звільнення захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), повязані з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції. Відповідач зазначив, що позивача звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, а не з підстав, зазначених у пунктах статті 97 Закону України Про національну поліцію, тобто через хворобу, тому ГУНП в Черкаській області правомірно складено висновок від 10.09.2018 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги. Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через пятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку. Суд встановив, що з 01.09.2007 до 06.11.2015 позивач проходила службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 до 15.06.2018 в поліції. Наказом ГУНП в Черкаській області від 15 червня 2018 року № 237 о/с капітана поліції [PERSON] оперуповноваженого відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено зі служби в поліції з 15.06.2018 за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України Про Національну поліцію. 06 серпня 2018 року позивачеві видано довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 921044, відповідно до якої [PERSON] отримала ІІ групу інвалідності безтерміново, причиною інвалідності зазначено захворювання, повязані з проходженням служби в поліції. 08 жовтня 2018 року позивач звернулася до Головного управління з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги у звязку з тим, що їй встановлена ІІ група інвалідності, причиною інвалідності зазначені захворювання, повязані з проходженням служби в поліції. 10 вересня 2018 року начальником Головного управління затверджений висновок про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги [PERSON] у звязку з інвалідністю, в якому зазначено, що позивач не набула права на отримання вказаної грошової допомоги. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного. Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України Про Національну поліцію 2 липня 2015 року № 580-ІV (далі Закон № 580-ІV). Згідно з частиною 2 статті 97 Закону № 580-ІV порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за № 163/28293, який набрав чинності 29.02.2016 року (далі - Порядок № 4). Підпунктом 4 пункту 5 розділу 1 Порядку № 4, зі змінами та доповненнями внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2016 року № 916, передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у випадку повязаному з проходженням служби в органах внутрішніх справ обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Згідно з пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії. Відповідно до пунктів 2, 3, 5 розділу ІІІ цього Порядку посадові особи поліції у межах своїх повноважень повинні сприяти особам, які мають право на призначення і отримання одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України, в отриманні та оформленні ними документів, необхідних для своєчасного ухвалення рішення про призначення і виплату зазначеної допомоги. Разом з цим, передумовою виплати позивачу одноразової грошової допомоги є дотримання певної процедури та послідовності. Так, відповідно до частини 1 статті 97 Закону № 580-ІV одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), повязаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Отже, однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Закону № 580-ІV є дотримання звільнення особи з поліції, а саме внаслідок захворювання, повязаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно пункту 2 частини 1 статті 77 Закону № 580-ІV (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції). Суд наголошує, що наказом ГУНП в Черкаській області від 15 червня 2018 року № 237 о/с позивач звільнена зі служби в поліції за п. 7 (за власним бажанням) ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, а не за п. 2 (через хворобу) ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію, у звязку з чим, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке. Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що повязані із прибуттям до суду; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що позовні вимоги [PERSON], яка звільнена від сплати судових витрат згідно Закону України Про судовий збір, не підлягають задоволенню, а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Розподіл судових витрат не здійснювати. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасники справи: 1) позивач [PERSON] (18028, [ADDRESS], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]); 2) відповідач Головне управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, ідентифікаційний код 40108667). Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.01.2019. Суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В.О. Гаврилюк

Результат: denied