Вид судочинства: criminal
Суддя: Білінська О. В.
Дата ухвалення: 2014-05-29 00:00:00+03

Обставини справи:
13 листопада 2013 року, у денний час доби, перебуваючи в одній з лісосмуг м. Ізюм Харківської області, [PERSON] знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходився обріз гвинтівки. Усвідомлюючи, що знайдений ним предмет являється вогнепальною зброєю, маючи намір на незаконне зберігання вогнепальної зброї, [PERSON] взяв з собою вказаний пакет з обрізом гвинтівки і електропоїздом поїхав з ним до Харкова, щоб продати вказаний обріз, однак, був затриманий працівниками міліції на залізничній станції «Харків Левада», які під час огляду виявили та вилучили вказаний предмет. Згідно висновку судово - криміналістичної експертизи вилучений у [PERSON] предмет являється вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним шляхом з колишньої 7,62 мм. гвинтівки зразка 1891-1930 рр. шляхом саморобно виготовленого прикладу, який придатний для проведення пострілів. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, вчиненого за вищевикладених обставин, визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному. Враховуючи те, що обвинувачений [PERSON] в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, прокурор правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. Вина [PERSON] у вчиненні злочину при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. На підставі ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом'якшує покарання обвинуваченого [PERSON] - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON], передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Судом вивчено дані, що характеризують особу обвинуваченого [PERSON], який за місцем проживання характеризується нейтрально, не працює, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває. При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме, з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом'якшує покарання, особу обвинуваченого та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання, пов'язане з позбавленням волі. Оскільки 17 квітня 2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда [PERSON] засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, а злочин, який є предметом теперішнього розгляду, був скоєний обвинуваченим 13.11.2013 року, тобто до постановлення попереднього вироку, суд при визначенні остаточного покарання виходить з положення ч. 4 ст. 70 КК України, призначаючи остаточне покарання за сукупністю злочинів. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати, передбачені ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів із врахуванням покарання, призначеного за ч. 2 ст. 121 КК України згідно з вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2014 року, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити [PERSON] остаточне покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі. Захід забезпечення кримінального провадження відносно [PERSON] до набрання вироком суду законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою. Початок строку відбуття покарання [PERSON] обчислювати з 06 січня 2014 року. Речовий доказ - обріз гвинтівки - знищити. Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) гривень 00 копійок стягнути з [PERSON] на користь держави. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок може бути оскаржений в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку. Суддя О.В. Білінська

Результат: guilty