Вид судочинства: commercial
Суддя: Ольшанченко В.І.
Дата ухвалення: 2013-11-25 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 29334,16 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманої теплової енергії за жовтень - грудень 2010 р., січень - квітень 2011 р., жовтень - грудень 2011 р. та січень - квітень 2012 р. за договором №174 про постачання теплової енергії від 15.10.2008 р. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у витягу з ЄДР №17251635 станом на 25.09.2013 р. Справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 15.10.2008 р. сторонами був укладений договір №174 про постачання теплової енергії (надалі - договір), за яким енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов'язання постачати споживачеві (відповідачу) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 6.1 договору оплата за теплову енергію проводиться споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% попередньої оплати вартості обсягів тепла, запланованих для постачання, за 5 банківських днів до початку місяця постачання. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту прийому-передачі теплової енергії (за місяць передачі теплової енергії) до 10 числа місяця, наступного за місяцем передачі теплової енергії. Згідно взятих на себе зобов'язань за спірним договором, позивач здійснив відповідачу відпуск теплової енергії в повному обсязі. Як свідчать матеріали справи, позивач направляв на адресу відповідача рахунки за спожиту теплову енергію та акти-прийому-передачі виконаних робіт, які відповідачем не були оплачені. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується копіями корінців нарядів на підключення опалення у будинку, де розташоване приміщення відповідача, підписаними представниками позивача та балансоутримувача будинку. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, за отриману теплову енергію не розрахувався, у зв'язку з чим у нього перед позивачем за період жовтень - грудень 2010 р., січень - квітень 2011 р., жовтень - грудень 2011 р. та січень - квітень 2012 р. утворилась заборгованість в сумі 29334,16 грн., яка до теперішнього часу не сплачена. Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Частиною 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, відповідач порушив вимоги договору та вимоги ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, де зазначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або будь-яких заперечень. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи [PERSON] (61157, [ADDRESS]. Ідент. код [NUMBER]) на користь Красноградського підприємства теплових мереж (63304, Харківська обл., м. Красноград, вул. Жовтнева, 47. Код ЄДРПОУ 32464827) заборгованість за договором №174 про постачання теплової енергії від 15.10.2008 р. за період з жовтня 2010 р. по квітень 2012 р. в сумі 29334,16 грн. та судовий збір в сумі 1720,50 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 28.11.2013 р. Суддя Ольшанченко В.І.

Результат: granted