Вид судочинства: commercial
Суддя: Погорелова О.В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 124 831,75 грн., з яких: 47 178,68 грн. основний борг, 40 909,52 грн. пеня, 6 010,39 грн. три проценти річних, 30 733,16 грн. інфляційні втрати. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №19-1057/21-БО-Т постачання природного газу від 09.11.2021. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача. Справу просив суд розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. \~ Ухвалою суду від 09.11.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.11.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України. Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд \~справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду направлялась судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, відділом документального забезпечення та контролю (канцелярія) був складений акт про неможливість відправки кореспонденції у зв`язку з призупиненням АТ "Укрпошта" приймання та пересилання поштових відправлень до тимчасово окупованих територій України та регіонів ведення бойових дій, на території яких не працюють відділення поштового зв`язку у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України до поштового відділення 63730. Відповідно до ст. 12-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", з опублікуванням \~оголошення \~на офіційному веб-сайті судової влади України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. На виконання ст. 12-1 Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", про дату, час та місце розгляду справи, відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З 18.10.2023 введено в дію Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" №3200-IX від 29.06.2023. Вказаним законом внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими осіб, визначених частиною 6 статті 6 ГПК України, в обов`язковому порядку зобов`язано зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. Всупереч вказаним вимогам Закону, відповідач не має зареєстрованого кабінету в ЄСІТС. У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше \~наступного дня \~після \~їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/4698/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua). Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України. Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2021 між ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач, Постачальник за договором) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області (відповідач, Споживач за договором) був укладений договір постачання природного газу №19-1057/21-БО-Т (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору. Пунктом 2.1 Договору сторони визначили, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг природного газу у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року в кількості 90,4 тис. куб метрів. Згідно з \~п. 2.1.3 Договору, загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається із сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору. У відповідності до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого \~Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу. У пункті 4.1 Договору сторони домовились, що ціна газу за 1000 куб. м. з ПДВ за ставкою 20% з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554,00 грн. Відповідно до п. 4.2 Договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з \~газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін. Загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 1 247 068,00 грн., крім того ПДВ 249 413,60 грн., всього 1 496 481,60 грн. (п. 4.3 Договору). Згідно з п. 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. Умовами п. 5.3 Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений у розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 Договору. \~ Згідно з п. 7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 13.1 Договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині \~розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди. З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору на постачання природного газу від 09.11.2021 №19-1057/21-БО-Т, протягом дії Договору у період з листопада 2021 року по березень 2022 року на підставі цього \~Договору поставив відповідачу природний газ на загальну суму 714 348,39 грн., що підтверджується наданими позивачем актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, а саме: Акт від 30.11.2021, обсяг газу: 5,05906 тис. куб. м на 83 747,66 грн.; Акт від 31.12.2021, обсяг газу: 12,01767 тис. куб. м на 198 +940,46 грн.; Акт від 31.01.2022, обсяг газу: 12,65933 тис. куб. м на 209 562,49 грн.; Акт від 28.02.2022, обсяг газу: 8,18425 тис. куб. м на 135 482,03 грн.; Акт від 31.03.2022 обсяг газу: 5,23703 тис. куб. м на 86 693,77 грн., з урахуванням Коригуючого Акту від 25.04.2022, обсяг газу: 5,23703 тис. куб. м на 86 615,75 грн. Проте, відповідач поставлений природний газ оплатив частково на суму 667 169,71 грн., через що у відповідача залишилась заборгованість по Договору за спожитий природний газ у розмірі 47 178,68 грн. Позивачем відповідачу була направлена вимога про сплату боргу за Договором. Проте, заборгованість відповідачем сплачена не була. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивачем останньому були нараховані 40 909,52 грн. пені, 6 010,39 грн. три проценти річних та 30 733,16 грн. інфляційних втрат. Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Договором є домовленість сторін, спрямована на \~встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Відповідно до \~ст. 6 \~ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Зміст договору становлять \~умови \~(пункти), \~визначені \~на розсуд сторін і погоджені ними, та \~умови, \~які є обов`язковими відповідно до актів цивільного \~законодавства (ст. 628 ЦК України). Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Положеннями ч. 1-3 \~ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Як передбачено ч. 1 ст. 712 ЦК України та ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 ЦК України. За змістом ст. 655 ЦК України, передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу (далі - Закону), права та обов`язки постачальників і споживачів природного газу визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Згідно з ч. 4 Закону, правила постачання природного газу є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила). Пунктом 2 Розділу 2 Правил встановлено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил, підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 2 Розділу 7 Правил, у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені \~щодо відшкодування шкоди. З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивачем) та Відділом освіти, культури, молоді та спорту Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області (відповідачем) на підставі укладеного між ними договору на постачання природного газу від 09.11.2021 № 19-1057/21-БО-Т, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором постачання природного газу та відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено обсяги природного газу, поставленого відповідачу на підставі договору на постачання природного газу від 09.11.2021 № 19-1057/21-БО-Т, що підтверджується наданими позивачем до позовної заяви актами приймання-передачі природного газу за період з листопада 2021 року по березень 2022 року та інформацією від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" №ТОВВИХ-23-12282 від 05.09.2023. Відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за вказаним Договором, оплати за спожитий природний газ здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі, за природний газ розрахувався лише частково на загальну суму 667 169,71 грн., що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви копією Інформації АТ "Державний ощадний банк України" №16/2-09/35903/2023 від 14.07.2023 про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за період з 09.11.2021 по 13.07.2023. За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Втім, станом на дату ухвалення судом даного рішення, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення остаточного розрахунку відповідача з позивачем за спірним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем всупереч вимог ст. 73, 74 ГПК України не надані докази, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за спірним Договором, а також доказів, які б свідчили про сплату відповідачем заборгованості за природний газ у розмірі 47 178,68 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 47 178,68 грн. є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у повному обсязі. Також позивач у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором нарахував відповідачу пеню в сумі 40 909,52 грн., інфляційні в сумі 30 733,16 грн. та 3% річних у сумі 6 010,39 грн. на підставі п. 5.1 Договору та ст. 625 ЦК України. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 \~ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). За приписами п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.2 Договору на постачання природного газу від 09.11.2021 №19-1057/21-БО-Т, сторони визначили обов`язок Споживача у разі порушення ним строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. На підставі викладеного, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки пені, 3% річних та інфляційних, з огляду на умови п. 7.2 Договору та зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок нездійснення погашення заборгованості за спожитий природний газ, суд дійшов висновку, що надані позивачем розрахунки є вірними та виконані з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 40 909,52 грн., інфляційних втрат в сумі 30 733,16 грн. та 3% річних у сумі 6 010,39 грн. є правомірними та обґрунтованими, тому суд задовольняє вимоги позивача в цій частині в повному обсязі. Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області (63730, Харківська область, Куп`янський район, с. Курилівка, вул. Лозова, 1, код ЄДРПОУ 44008826) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ 42399676) 47 178,68 грн. основного боргу, 40 909,52 грн. пені, 6 010,39 грн. трьох процентів річних, 30 733,16 грн. інфляційних втрат та 2 684,00 грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України,

Результат: granted