Вид судочинства: commercial
Суддя: А.М. Гризодубова
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського Кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу та перегріту воду (далі-енергію) споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Згідно ч. 2 ст. 275 Господарського Кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. 29.05.2003 між Орендним підприємством «Феодосіятеплокомуненерго», правонаступником якого є позивач у справі (надалі теплопостачаюча організація) і Комунальним підприємством «Красота» (надалі споживач) укладений договір про постачання теплової енергії (далі договір, а.с. 12-14, том 1). Предметом даного договору є те, що теплопостачальник взяв на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних йому об'ємах, а споживач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у строки і в порядку, передбаченими цим договором. Розділом 2 даного договору сторони визначили умови і порядок надання теплової енергії. Так постачальник зобов'язався в період з 01.06.2003 по 01.06.2004 відпускати споживачу теплоносій в будівлі, зазначені в додатку до цього договору (п. 2.1 договору). Пунктом 2.2 даного договору визначено, що користування тепловою енергією дозволяється тільки за договором. Теплова енергія надається споживачу у вигляді гарячої води на потреби: опалення в опалювальний сезон на максимальне часове навантаження 0,009 Гкал/год за температурним графіком 95-70 градусів С, з тиском не нижче 5,0 м. вод. Стовп. Вище статистичного напору будівля. Порядок розрахунків визначений розділом 5 договору, зокрема згідно п. 5.2. оплата здійснюється до 20-го числа наступного місяця за розрахунковим. Відповідно до частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Як вбачається з пункту 10.1 договору, даний договір укладено зі строком дії з 01.06.2003 до 01.06.2004 та визначено умови його пролонгації, а саме договір вважається пролонгований на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною із сторін не буде письмово заявлено про його припинення. Доказів розірвання чи визнання договору недійсним у встановленому законом порядку, сторонами, під час розгляду справи, суду не надано. 01.09.2010 між Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» (продавець) та Комунальним підприємством «Рабус» (покупець) на підставі рішення 68 сесії 5 скликання від 31.03.2010 №2904 «Про припинення комунального підприємства шляхом приєднання» і рушення 77 сесії 5 скликання від 27.08.2010 №3198 затвердженого передавального акту комунального майна, укладено додаткову угоду до договору №136 від 29.05.2003 на теплопостачання опалювальної площі перукарні «Красота» за адресою бульвар Старшинова, 12 (а.с. 15). Згідно ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Як зазначає позивач у позові, Орендне підприємство «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» свої зобов'язання згідно договору виконало, передавши відповідачу - КП «Рабус» теплову енергію та виставило рахунки до сплати. Факт виставлення рахунків та одержання їх відповідачем підтверджується матеріалами справи (а.с. 38-65, 132-137 том 1). Однак відповідач взяті на себе договірні зобов'язання в частині своєчасності та повноти оплати одержаної теплової енергії за договором не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.09.2010 по 01.03.2013 у сумі 23295,71грн., що стало причиною звернення позивача з позовом до суду про стягнення суми боргу з відповідача на його користь в примусовому порядку. В процесі розгляду справи позивач заявою від 13.05.2013 збільшив період нарахування суми заборгованості та просить суд стягнути з відповідача за період з 01.03.2010 по 01.01.2013 основного боргу в сумі 23295,71 грн., 222,20 грн. інфляційних втрат, 738,81 грн. - 3% річних і 454,79 грн. пені. Дана заява прийнята судом до розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Феодосійської міської ради Автономної Республіки Крим 68 сесії 5 скликання від 31.03.2010 №2904 «Про припинення комунального підприємства шляхом приєднання» вирішено припинити діяльність комунального підприємства «Елегант» (ідентифікаційний код 22283978) і комунального підприємства «Красоота» (ідентифікаційний код 20700627) шляхом приєднання їх до комунального підприємства «Рабус» (ідентифікаційний код 13793433) (п. 1 рішення) (а.с. 22, том 1). Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу (ч. 2 ст. 105 ЦК України). Так, пунктом 2 рішення Феодосійської міської ради Автономної Республіки Крим 68 сесії 5 скликання від 31.03.2010 №2904 «Про припинення комунального підприємства шляхом приєднання» встановлено строк припинення комунального підприємства «Красота» до 01.10.2010, строк заявлення претензій кредиторами - 2 місяця із дня опублікування оголошення про припинення діяльності юридичної особи. Також, пунктом 3 вирішено створити комісію по припиненню юридичної особи, вказаної п. 1 рішення, згідно додатку до рішення (а.с. 170, том 1). Відповідно до роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 року №02-5/334 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств» (із змінами та доповненнями) вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що запис в установчих документах про правонаступництво має істотне значення для визнання правонаступництва. Однак суттєве значення мають також фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов'язує перехід майнових прав та обов'язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передаточного або розподільного акта чи балансу. Статтею 107 ЦК України передбачено, що після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації. Із аналізу наведених правових норм випливає, що у разі виникнення питань, пов'язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов'язків на майно (майнові права) чи його відповідну частину. Матеріали справи свідчать, що 01.08.201 між директором КП «Красота» та директором КП «Рабус» підписаний передавальний акт належного КП «Красота» майна (а. с. 172, том 1). Рішенням 77 сесії 5 скликання Феодосійської міської ради від 27.08.2010 №3198 Про затвердження передавальних актів» затверджений передавальний акт комунального майна, яке знаходилося на балансі Комунального підприємства «Красота» (а. с. 171, том 1). Пунктом 2 вказаного рішення КП «Рабус» зобов'язано оприходувати вказане майно на відповідних субрахунках бухгалтерського обліку. Рішенням 10 сесії 6 скликання Феодосійської міської ради від 29.04.2011р. №234 затверджено Статут Комунального підприємства «Рабус» в новій редакції (а. с. 174, том 1). 02.12.2011р. проведено державну реєстрацію змін до Статуту КП «Рабус», про що зроблений відповідний запис за №11451030008001141. З умов пункту 1.2.1 Статуту випливає, що до Комунального підприємства «Рабус» приєднано Комунальне підприємство «Красота», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Комунальне підприємство «Рабус». Частиною 3 статті 59 ГК України передбачено, що у разі приєднання одного або кількох суб'єктів господарювання до іншого суб'єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов'язки приєднаних суб'єктів господарювання. Таким чином, з огляду на проведення реорганізації КП «Красота» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Рабус», останній є правонаступником прав та обов'язків КП «Красота», в тому числі і за договором про постачання теплової енергії від 29 травня 2003 року № 136. Факт правонаступництва прав та обов'язків КП «Красота» за договором про постачання теплової енергії від 29 травня 2003 року № 136 також підтверджується додатковою угодою від 01.09.2010 до договору №136 від 29.05.2003р., яка була укладена між ОП «Кримтеплокомуненерго» та КП «Рабус» та є невід'ємною частиною договору (а. с. 15, том 1). Відтак, на даний час між позивачем та відповідачем, як правонаступником КП «Красота», існують договірні відносини, щодо теплопостачання, на підставі договору про постачання теплової енергії від 29 травня 2003 року № 136. Таким чином, за наявності документальних доказів здійснення організаційно-економічного перетворення, а саме: рішення власника - Феодосійської міської ради, підписання передаточного акта, відсутність в державному реєстрі запису про припинення юридичної особи - КП «Красота» не спростовує факту правонаступництва КП «Рабус» усіх майнових прав та обов'язків останнього. У зв'язку з вищевикладеним, заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов щодо помилкового твердження позивача про зобов'язання відповідача щодо оплати суми боргу, як правонаступника КП «Красота», оскільки КП «Красота» не вилучено, як юридична особа з єдиного державного реєстру, не приймаються судом до уваги. Більш того, поставою Севастопольського апеляційного суду від 16.07.2012 у справі 5002-33/497-2012 за позовом Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» до Комунального підприємства «Рабус» про зобов'язання останнього укласти договір купівлі-продажу теплової енергії для теплопостачання нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Феодосія, бул. Старшинова, 12, яка набрала законної сили, встановлено факт правонаступництва комунальним підприємством «Рабус» всіх прав та обов'язків комунального підприємства «Красота» (а.с. 23-26, том 1) Частина друга статті 35 господарського процесуального кодексу України визначає, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Таким чином, предметом даного спору є стягнення з комунального підприємства «Рабус» заборгованості за спожиту теплову енергію, надану Орендним підприємством «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» на підставі договору №136 від 29.05.2003. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою визначені правові наслідки та визначають межі доказування. Право визначення підстави позову належить виключно позивачу. Як на підставу заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем норм чинного законодавства, зокрема статті 526, 901, 902, 903 Цивільного кодексу України. Виходячи з предмету та підстави позову, для вирішення спору у даній справі суду слід з'ясувати факт обґрунтованості заявлених позовних вимог. При цьому, обраний спосіб захисту права повинен кореспондуватися із характером допущеного невизнання, оспорювання або порушення права. Приписами статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарської діяльності мають виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно умовам договору та вимогам закону. За загальним правилом цивільного права зобов'язанням визнається правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України). В свою чергу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, (стаття 173 Господарського кодексу України). Приписами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вимог закону та умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявляючи позов, позивачем у підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем, до позову додано розрахунок заборгованості за період з 01.09.2010 по 01.03.2013, у якому відображено, що заборгованість відповідача станом на 01.03.2013 складає 23295,71грн., при цьому станом на 01.09.2010 заборгованість (сальдо) становить 3461,66грн. (а.с. 8, том 1). В процесі розгляду справи, позивач до заяви про уточнення позовних вимог надав новий розрахунок заборгованості (а.с. 110 том 1). За даними цього розрахунку за період з 01.03.2010 по 01.03.2013 заборгованість КП «Рабус» перед Феодосійською філією ОП «Кримтеплокомуненерго» складає 23295,76грн., при цьому сальдо на 01.03.2010 становить 299,12грн. З даного розрахунку також вбачається, що відповідачем за даний період здійснено оплату лише одного рахунку 16.02.2011 на суму 527,09грн. Факт оплати 527,09грн. також підтверджується банківською випискою за 16.02.2011, де комунальне підприємство «Рабус» здійснило оплату рахунку №12004 від 31.12.2011 за теплопостачання вересень 2010 (а.с. 36, том 1). Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.03.2013 складений позивачем за період 01.01.2011 по 01.03.2013 відображає заборгованість в розмірі 19834,10грн., при цьому сальдо на 01.01.2011 становить 2108,36грн. Даний акт відповідачем не підписаний (а.с. 71 том 1). З матеріалів справи вбачається, що позивач за вих. №994-08 від 22.08.2012 надіслав на адресу відповідача претензію №8 від 22.08.2012 з вимогами щодо оплати заборгованості в розмірі 17559,61грн. (а.с. 75 том 1). У відповіді на претензію за вих. №72 від 11.10.2012 відповідач відмовився від виконання вимог претензії позивача (а.с. 74, том 1). Як вже зазначалось вище, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.03.2010 по 01.03.2013 в сумі 23295,71грн. До матеріалі справи позивачем надано рахунки за період з березня 2010 року по грудень 2010 року, при цьому рахунок за грудень 2010 року включає в себе вересень, жовтень, листопад та грудень 2010 року, також рахунки за період з січня 2011 року по березень 2013 року. Разом з тим, матеріали справи містять докази проведення розрахунків у спірний період між КП «Рабус» та ОП «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії ОП «Кримтеплокомуненерго», що підтверджується банківською випискою за 16.02.2011, згідно якої комунальне підприємство «Рабус» здійснило оплату рахунку №12004 від 31.12.2011 за теплопостачання вересень 2010 (а.с. 36, том 1), а також розрахунки між КП «Красота» та ОП «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії ОП «Кримтеплокомуненерго», що підтверджується банківськими виписками: від 11.08.2010, згідно з якою КП «Красота» сплатило позивачеві 2027,09грн. «за липень 2010 року»; від 30.06.2010 сплатило 527,09грн. «за травень 2010року»; від 11.05.2010 сплатило 1500,00грн.; від 13.04.2010 сплатило 1500,00грн. (а.с. 129-131-а, том 1). За таких обставин справи, з урахуванням досліджених документів, наявних в матеріалах справи, суд вважає можливим позовні вимоги, в частині стягнення з КП «Рабус» основного боргу, задовольнити частково, в сумі 19834,10грн. за період з 01.09.2010 по 01.03.2013, з урахуванням часткової оплати, оскільки надання послуг за даний період підтверджується матеріалами справи, виставлені за даний період рахунки відповідачем не сплачені, принаймні зворотне відповідачем під час розгляду справи не доведено. Що стосується заявлених до стягнення 3461,61 грн. за період з 01.03.2010 по 31.08.2010, то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки наявність заборгованості відповідача перед позивачем за даний період матеріалами справи не доведені. Так між сторонами на час укладення додаткової угоди від 01.09.2010 до договору №136 від 29.05.2003 сума боргу станом на 01.09.2010 КП «Рабус» як правонаступника КП «Красота» не визначена, при цьому матеріали справи свідчать про проведення КП «Красота» розрахунків з позивачем у спірному періоді, про що зазначено раніше. Письмовим доказом, який фіксує та підтверджує господарські операції господарюючого суб'єкту є первинні документи. За наданими позивачем в якості доказів первинними документами визначити наявність за відповідачем перед позивачем заборгованості за період з 01.03.2010 по 01.09.2010 не видається можливим. Таким чином в частині заявлених позовних вимог про стягнення основного боргу в розмірі 3461,61грн. з урахуванням того обсягу доказової бази, яка надана позивачем під час розгляду даної справи, суд не вбачає законних підстав для їх задоволення. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 738, 81 грн. 3% річних. Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума 3% річних за період з 31.01.2010 року по 31.01.2013 року повинна бути розрахована наступним чином : 2 108, 41 грн. ( сальдо станом на грудень 2010 року) х 16 днів х 3%/365 днів = 2, 77 грн. 1 581, 32 грн. х 716 днів х 3%/365 днів = 93, 06 грн. 527, 09 грн. х 704 дня х 3 %/365 днів =30, 50 грн. 544, 78 грн. х 673 дня х 3 %/365 днів =30, 13 грн. 572, 12 грн. х 643 дня х 3 %/365 днів =30, 24 грн. 572, 12 грн. х 612 днів х 3 %/365 днів =28, 78 грн. 572, 12 грн. х 502 дня х 3 %/365 днів =27, 37 грн. 572, 12 грн. х 551день х 3 %/365 днів =25, 91 грн. 572, 12 грн. х 520 днів х 3 %/365 днів =24,45 грн. 572, 12 грн. х 490 днів х 3 %/365 днів =23,04 грн. 572, 12 грн. х 459 днів х 3 %/365 днів =21,58 грн. 572, 12 грн. х 429 днів х 3 %/365 днів =20, 17 грн. 572, 12 грн. х 398 днів х 3 %/365 днів =18,72 грн. 586,11 грн. х 367 днів х 3 %/365 днів =17, 68 грн. 788, 96 грн. х 338 днів х 3 %/365 днів =21,92 грн. 788,96 грн. х 307 днів х 3 %/365 днів =19, 91 грн. 822,38 грн. х 277 днів х 3 %/365 днів =18,72 грн. 827,33 грн. х 246 днів х 3 %/365 днів =16,73 грн. 827,33 грн. х 216 днів х 3 %/365 днів =14,69 грн. 827,33 грн. х 185 днів х 3 %/365 днів =12,58 грн. 827,33 грн. х 154 дня х 3 %/365 днів =10,47 грн. 827,33 грн. х 124 дня х 3 %/365 днів =8, 43 грн. 827,33 грн. х 93 дня х 3 %/365 днів =6,32 грн. 827,33 грн. х 63 дня х 3 %/365 днів =4, 28 грн. 772,17 грн. х 32 днів х 3 %/365 днів =2,03 грн. 827,33 грн. х 1день х 3 %/365 днів =0, 07 грн. Матеріалами справи підтверджується сума 3% річних у розмірі 530, 55 грн., отже підлягає стягненню з відповідача саме в цьому розмірі. У судовому засіданні представник позивача надав заяву про відмову від позову в частині стягнення 222, 20 грн. інфляційних втрат та 454, 79 грн. пені. Перевіривши законність вказаної вище відмови, суд вважає за необхідне провадження у справі в частині стягнення вищенаведених сум припинити в порядку статті 80 Госпдарського процесуального кодексу України. Судові витрати судом покладаються на сторін, пропорційно задоволеним вимогам в порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України. У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 09.01.2013 року. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Комунального підприємства «Рабус» на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» в особі Феодосійської філії Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» 19834,10грн. грн. боргу, 3% річних у розмірі 530, 55 грн., 1 380, 92 грн. судового збору. 3. В частині стягнення 454, 79 грн. пені та 222, 20 грн. інфляційних втрат провадження у справі припинити. 4. В іншій частині в позові відмовити. 5. Наказ видати в порядку статей 116, 117 Господарського процесуального кодексу України. Головуючий суддя А.М. Гризодубова суддя А.Ю. Пукас суддя М.М. Іллічов

Результат: partial