Вид судочинства: commercial
Суддя: Дроздова С.С.
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02

Обставини справи:
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Господарським судом встановлено, що 01.09.2014 р. головою Пологівської районної державної адміністрації винесено розпорядження № 367, згідно якого мені надано в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні частки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на території Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, загальною площею 44,4 умовних кадастрових гектара (багаторічні насадження), встановивши термін оренди до 01.11.2025 року з розміром орендної плати 4 відсотки від нормативної грошової оцінки землі. На виконання розпорядження № 367 від 01.09.2014 р. між ФОП Сергієнко Т.О. та ФОП Хорішко М.І. 01.10.2014 р. укладено договір на виконання робіт або надання послуг, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вартість послуг за договором склала 2953,40 грн. Після виготовлення вищезазначеної технічної документації із землеустрою, у відповідності до положень ст. 79-1 ЗК України та ЗУ «Про землеустрій», інформація про бажану мною для отримання в оренду земельну ділянку була внесена до Державного земельного кадастру та як наслідок мною було отримано витяг з Державного земельного кадастру НВ - 2302562652016 від 21.10.2016 року. Отже, земельна ділянка площею 44.4 га кадастровий № 2324283500:06:020:0001, стала об'єктом цивільних прав. 28.01.2015 р. Пологівською райнною державною адміністрацією прийнято розпорядження № 33, відповідно до якого розпорядження від 01.09.2014 р. № 367 було визнано таким, що втратило чинність. Розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації № 33 від 28.01.2015 р. було скасовано розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації № 9. Отже, на даний час розпорядження голови Пологівської районної державної адміністрації № 367 від 01.09.2014 р., згідно якого позивачу надано в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельні частки нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на території Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, загальною площею 44.4 умовних кадастрових гектара, є чинним. Позивач зазначає, що з метою виконання розпорядження № 367 від 01.09.2014 р., протягом 2016 - 2017 років він неодноразово зверталась до Пологівської районної державної адміністрації із пропозицією щодо підписання з їх боку доданого проекту договору оренди земельної ділянки. Такі листи були направлені 08.02.2016 р., 24.01.2017 р. (вих. від 12.01.2017), 22.05.2017р. (вих. від 10.05.2017) та повторно 18.09.2017 р. (вих. від 05.09.2017). Натомість, відповідач, не надаючи своїх заперечень з приводу умов договору, не підписував його зі свого боку. Згідно з нормами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування (до кола яких відноситься і позивач у цій справі), їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Предметом розгляду даної справи є зобов'язання Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, на виконання розпорядження Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 01.09.2014 № 367, укласти договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 44.4 га, в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви. За своєю правовою природою це є переддоговірний спір, вирішення якого у судовому порядку потребує дотримання сторонами певних умов, визначених главою 20 Господарського кодексу України та главою 53 Цивільного кодексу України. Статтею 179 глави 20 ГК України передбачено загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов'язання. Зокрема, передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів держаної влади або органів місцевого самоврядування. Частиною 4 даної статті встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 ст. 179 ГК України). Загальний порядок укладання господарських договорів передбачений ст. 181 ГК України. Аналогічний порядок укладення договору визначений ст.ст. 638-647 ЦК України. Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цьго Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2). Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України (далі ГК України), майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Згідно із ст. 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Частиною 5 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади про передачу цих ділянок у користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються відомості, визначені частиною 1 цієї статті. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оренду землі", об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1). Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках (ч. 2). Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору (ч. 3). За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч. 4). Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч. 5).У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо) (ч. 6). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими (ч. 7). У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч. 8). Відомості до Державного земельного кадастру вносяться у порядку, визначеному статтею 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» на підставі відповідної документації із землеустрою. Закон України «Про землеустрій» визначає, що землеустрій здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади, та органів місцевого самоврядування. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до статті 55 цього Закону містить рішення відповідного органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом; у разі необхідності документ, що підтверджує повноваження особи діяти від імені власника (користувача) земельної ділянки при встановленні (відновленні) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), копію документа, що посвідчує право на земельну ділянку (у разі проведення робіт щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перелік обмежень у використанні земельної ділянки, ін. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не витребувані (нерозподілені) земельні частки (паї) за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки. Зазначеною статтею визначено виключних перелік органів, які можуть бути орендодавцями зазначеної категорії земельних ділянок. 01.09.2014 р. за № 367 Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області було прийняте розпорядження про передачу в оренду фізичній особі-підприємцю Сергієнко Тетяні Олексіївні земельної ділянки з числа нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) на території Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Підпунктом 1 пункту 4 розпорядження визначено необхідність надання до Пологівської райдержадміністрації у двомісячний термін проекту договору оренди. Підпунктом 3 пункту 4 зазначено, що право використання земельної ділянки підлягає реалізації після укладення договору оренди. У строки, встановлені розпорядженням, договір оренди не укладався, право користування не реєструвалося. До липня 2015 року Сергієнко Т.О. до районної державної адміністрації не зверталася. Як зазначив відповідач, лише після відкриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015080320000903 від 21.07.2015 р. до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, почали надходити письмові звернення. Для реалізації розпорядження від 01.09.2014 р. за № 367 в умовах діючого законодавства необхідно вчити ряд дій. Документацією із землеустрою (землевпорядною документацією) відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» є затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо. Статтею ЗО Закону передбачено погодження і затвердження документації із землеустрою. Відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земе5льного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складання документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади. Послідовність проведення державної реєстрації земельної ділянки визначається Порядком ведення Державного земельного кадастру. Відповідно до пункту 109 Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки. Відповідно до пунктів 22-24 внесенню підлягає інформація про документи, на підставі яких визначено угіддя (назва, дата та номер рішення про затвердження відповідної документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв), електронні копії таких документів, а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку, які включають назву, дату та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів. Ні за дозволом, ні з метою погодження, затвердження технічної документації із землеустрою фізична особа-підприємець Сергієнко Тетяна Олексіївна до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області не зверталася, технічна документація нею не надавалася. На неодноразові звернення позивача їй надавалася відповідь (вих. № 0161/01-35 від 23.02.2017 р., вих. № 1036/01-49 від 22.06.2017 р.) про необхідність отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та необхідності подальшого її затвердження. Пологівською райдержадміністрацією було здійснено запит вих. № 1036/01-49 від 22.06.2017 р. до відділу у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про надання відомостей розпорядчим актом та якого органу було прийняте рішення про надання дозволу на розроблення технічної документації на зазначену земельну ділянку та внесення цих відомостей до Державного земельного кадастру. На запит вих. № 1036/01-49 від 22.06.2017 р. відділом у Пологівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області була надана відповідь, згідно якої земельна ділянка на території Новоселівської сільської ради площею 44,4 га сформована і зареєстрована в Державному земельному кадастрі 28.10.2016 р. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої 08.08.2016 р. ФОП Хорішко М.І. Дана технічна документація у відділі відсутня, оскільки потребувала подальшого затвердження. На протязі одного року на дану земельну ділянку не були зареєстровані речові права, тому згідно постанови КМУ «Про порядок ведення державного земельного кадастру» № 1051 п. 114 на неї скасована державна реєстрація. 22.11.2017 р. Пологівською районною адміністрацією Запорізької області за № 414 винесено розпорядження про надання дозволу Фермерському господарству виробничому комплексу «АГРОЛЕНД» на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 44,4 гектарів багаторічних насаджень, на території Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Запропоновано Фермерському господарству виробничому комплексу «АГРОЛЕНД» замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); надати до районної державної адміністрації для затвердження технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що на час вирішення спору позовні вимоги є не обґрунтованими, не доведеними і на час розгляду даної справи відсутні підстави для зобов'язання Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, на виконання розпорядження Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області від 01.09.2014 № 367, укласти договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 44.4 га, в редакції, викладеній у прохальній частині позовної заяви. За таких обставин у задоволенні позову необхідно відмовити. В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 3 200 грн. 00 коп. покладається на позивача.

Резолютивна частина:
У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Сергієнко Тетяни Олексіївни, м. Бердянськ, Запорізька область до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Пологи, Запорізька область відмовити. Рішення оформлено та підписано 22.01.2018 р. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя С.С. Дроздова

Результат: denied