Вид судочинства: commercial
Суддя: Грєхова О.А.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
04 лютого 2021 року між Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гарант юк консалт» (далі - замовник, відповідач) укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік та вартість яких зазначається в Додатках № 1 та Додатку № 2 цього Договору (далі - послуги) орендарю (суборендарю, власнику нежитлового приміщення, у житловому будинку (гуртожитку) № 13 за адресою: вул. Запорожця Петра у місті Києві, загальною площею 104,10 кв.м., а споживачем забезпечення своєчасної оплати таких послуг у строку та на умовах, що передбачені цим Договором. Додатки № 1 та № 2 цього Договору є невід`ємними його частинами. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 2 Договору). За умовами п. 3 Договору плата за послуги вноситься споживачем не пізніше останньої дати поточного місця на розрахунковий рахунок виконавця, який зазначається у рахунку-фактурі. Відповідно до п. 5 Договору розмір щомісячної плати за надані послуги з урахуванням ПДВ на дату укладення цього Договору становить 606,05 грн. Пунктом 8 Договору зокрема визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим Договором строк та прийняти надані послуги та підписати два примірника актів наданих послуг, в результаті чого один примірник в 5-ти денний термін з дня отримання актів наданих послуг надіслати виконавцю рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу: 02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г, або надати особисто під розпис в журналі видачі документації відділу по роботі з орендарями (каб № 317). У випадку ухилення або відмови споживача від підписання Акту наданих послуг без подання письмового мотивованого обґрунтування своїх дій, протягом 5 днів з моменту одержання Акту наданих послуг надані послуги вважаються прийнятими, акти підписаними. Цей Договір діє з 24.12.2020 по 31.12.2021 відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України. У разі коли за місяць до закінчення дії цього Договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання Договору або необхідність його перегляду, цей Договір вважається продовженим на черговий календарний рік (п. 18 Договору). Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 1 818,15 грн. за період з березень, травень, серпень 2021 року. Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено 3% річних у розмірі 180,50 грн., інфляційні втрати в розмірі 867,87 грн. та пеню в розмірі 2 035,47 грн. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Частинами 1, 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтею 526 ЦК України і статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами п. 3 Договору плата за послуги вноситься споживачем не пізніше останньої дати поточного місця на розрахунковий рахунок виконавця, який зазначається у рахунку-фактурі. Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором за період з березень, травень, серпень 2021 року, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість 1 818,15 грн. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Доказів на підтвердження сплати заборгованості за Договором за спірний період, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи викладене вище, невиконання зобов`язань за Договором про надання послуг підтверджується матеріалами справи, доказів оплати вказаних сум заборгованості відповідачем не надано, в зв`язку з чим, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором у розмірі 1 818,15 грн. Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено 3% річних у розмірі 180,50 грн., інфляційні втрати в розмірі 867,87 грн. та пеню в розмірі 2 035,47 грн. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України). У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України). Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню. Такий вид забезпечення виконання зобов`язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов`язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 6 Договору за несвоєчасне внесення плати зі споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства України, яка нараховується з 1-го числа наступного місяця за розрахунковим. Також, пунктом 9.3 Договору визначено, що виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню в розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 11 Договору споживач несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасне внесення платежів за послуги сплати пені відповідно Договору. Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Водночас, ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, судом встановлено, що позивачем не враховано приписи частини першої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 33,45 грн. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 180,50 грн. та інфляційні втрати в розмірі 867,87 грн. Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про виконання взятих на себе зобов`язань за Договором. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант юр консалт» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, оф. 14; ідентифікаційний код: 30438491) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; ідентифікаційний код: 39606435) заборгованість у розмірі 1 818 (одна тисяча вісімсот вісімнадцять) грн. 15 коп., пеню в розмірі 33 (тридцять три) грн. 45 коп., 3% річних у розмірі 180 (сто вісімдесят) грн. 50 коп., інфляційні втрати у розмірі 867 (вісімсот шістдесят сім) грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 80 коп. 3. В іншій частині позову відмовити. 4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Повне рішення складено: 13.01.2025 Суддя О.А. Грєхова

Результат: partial