Вид судочинства: commercial
Суддя: Грєхова О.А.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
13 грудня 2022 року між Фізичною особою-підприємцем Невмержицьким Миколою Івановичем (далі - виконавець, позивач) та Державним підприємством «Білокоровицьке лісове господарство» (далі - замовник) укладено Договір на створення проектно-вишукувальної продукції № 31/22 (далі - Договір 1), за умовами якого замовник доручає та сплачує, а виконавець приймає на себе виготовлення проектної документації, визначеної у п. 1.1 Договору 1. Робота за даним Договором виконується у відповідності до узгодженого сторонами завдання на проектування, технічних, наукових, економічних та інших вимог до грудня 2022 року (п. 1.2 Договору 1). Відповідно до п. 2.1 Договору 1 за виконані роботи згідно цього Договору замовник проплачує виконавцю 189 900,00 грн., в т.ч. єдиний податок за ставкою 2% згідно акту виконаних робіт протягом 10 днів після його підписання. У пункті 3.1 Договору 1 узгоджено, що замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів розглянути та затвердити виготовлену продукцію, або направити виконавцю мотивовану відмову приймання робіт за даним Договором, про що складається двосторонній акт з перерахуванням необхідних доробок і терміні їх виконання. У випадку відсутності зауважень продукція вважається прийнятою. Термін дії Договору, згідно з п. 6.1, з 13.12.2022 по 31.12.2022. За результатами виконання умов Договору 1, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акт прийняття-передачі виконаних робіт № 31/22 від 13.12.2022 на суму 189 900,00 грн. 05 січня 2023 року між позивачем та Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» укладено Додаткову угоду № 1 до Договору 1, за умовами якого, на підставі п. 8 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 № 836 «Про припинення державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство» та затвердження складу комісії», наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 05.01.2023 № 51 «Про затвердження передавального акту державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство» Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язку Державного підприємства «Білокоровицьке лісове господарство», в зв`язку з чим, сторонами замінено преамбулу Договору 1 та реквізити сторін. 24 липня 2023 року між Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії «Білокоровицьке господарство» ДП «Ліси України» (далі - замовник, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Невмержицьким Миколою Івановичем (далі - виконавець) укладено Договір про надання послуг з виготовлення проектно-кошторисної документації № 125 (далі - Договір 2), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується своїми силами та засобами надати послуги з розробки проектно-кошторисної документації (далі - послуги) згідно Завдання на проектування (Додаток 1), місць розташування рекреаційних пунктів (Додаток 2) та Наповнення рекреаційних пунктів (Додаток 3). Відповідно до п. 1.3 Договору 2 етапи та строки виконання окремих робіт у складі послуг визначаються календарним графіком, який є невід`ємною частиною Договору (Додаток 5). У пункті 1.4 Договору 2 узгоджено, що результатом надання послуги є: розроблена проектно-кошторисна документація, документація згідно переліку, наведеного в п. 24 Завдання на проектування; позитивний експертний звіт для кожного окремого рекреаційного пункту. Отримана за результатами наданих послуг проектно-кошторисна документація, проектні рішення є власністю замовника (п. 1.5 Договору 2). У відповідності до п. 3.1 Договору 2 приймання-передача наданих послуг та документації за результатами наданих послуг оформлюється актами приймання-передачі наданих послуг в розрізі кожного рекреаційного пункту. Згідно з п. 4.2 Договору 2 загальна вартість послуги за цим Договором становить 50 000,00 грн. У пункті 4.4 Договору 2 узгоджено, що розрахунок проводиться після складання Акту приймання-передачі наданих послуг за умови відсутності претензій зі сторони замовника. За умовами п. 4.5 Договору 2 замовник зобов`язаний оплатити на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений у Договорі, 100% вартості послуг протягом 3 робочих днів з моменту прийняття наданих послуг за Актом приймання-передачі. Пунктом 5.2.2 Договору 2 визначено, що замовник зобов`язаний здійснювати приймання належним чином наданих послуг та їх оплату, обумовлену Договором. Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 27.08.2023 (п. 9.1 Договору). За результатами виконання умов Договору 2, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акт прийняття-передачі виконаних робіт № 52/23 від 09.11.2023 на суму 50 000,00 грн. 30 листопада 2023 року сторонами складено та підписано без заперечень та зауважень Акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого, за відповідачем станом на 30.11.2023 обліковувалась заборгованість в розмірі 214 900,00 грн. Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договорами, сплату боргу за Договорами у повному обсязі не здійснив, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 214 900,00 грн. Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 19 533,62 грн. та 3 % річних у розмірі 9 443,49 грн. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України. Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт, а відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Наведені норми містять презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Значення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи. З огляду на положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений на замовника. Як вбачається з матеріалів справи, за результатами виконання умов Договору 1, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акт прийняття-передачі виконаних робіт № 31/22 від 13.12.2022 на суму 189 900,00 грн., а також за результатами виконання умов Договору 2, сторонами без заперечень та зауважень складено та підписано Акт прийняття-передачі виконаних робіт № 52/23 від 09.11.2023 на суму 50 000,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Відповідно до п. 2.1 Договору 1 за виконані роботи згідно цього Договору замовник проплачує виконавцю 189 900,00 грн., в т.ч. єдиний податок за ставкою 2% згідно акту виконаних робіт протягом 10 днів після його підписання. В свою чергу, за умовами п. 4.5 Договору 2 замовник зобов`язаний оплатити на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений у Договорі, 100% вартості послуг протягом 3 робочих днів з моменту прийняття наданих послуг за Актом приймання-передачі. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як зазначає позивач, відповідачем виконані позивачем роботи оплачено частково, а саме за Договором 2 відповідачем сплачено 25 000,00 грн. Доказів на підтвердження сплати заборгованості за виконані за Договорами роботи, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано. Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договорами, оплату виконаних позивачем робіт у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 214 900,00 грн. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за Договорами не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 214 900,00 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 19 533,62 грн. та 3 % річних у розмірі 9 443,49 грн. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що позивачем невірно визначено період прострочення за Договором 2, оскільки не враховано узгоджені сторонами умови щодо здійснення розрахунків протягом 3 робочих днів, а не календарних, в зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 9 441,43 грн. та інфляційні втрати в 19 533,62 грн. Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А; ідентифікаційний код: 44768034) на користь Фізичної особи-підприємця Невмержицького Миколи Івановича ( [ADDRESS] ; ідентифікаційний номер картки платника податків: [NUMBER] ) заборгованість у розмірі 214 900 (двісті чотирнадцять тисяч дев`ятсот) грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 19 533 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 62 коп., 3% річних у розмірі 9 441 (дев`ять тисяч чотириста сорок одна) грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 658 (три тисячі шістсот п`ятдесят вісім) грн. 13 коп. 3. В іншій частині позову відмовити. 4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Повне рішення складено: 06.01.2025 Суддя О.А. Грєхова

Результат: partial