Вид судочинства: commercial
Суддя: Головіна К.І.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" (далі - ПрАТ "СГ "ТАС", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.бі.ай - Кооп" (далі - ПрАТ "СГ "Ю.бі.ай - Кооп", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 15 136,49 грн. в порядку суброгації. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 13.02.2021 на 26 км. автодороги М03 у Київській області, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 17 136,49 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", ПрАТ "СГ "ТАС" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ПрАТ "СГ "Ю.бі.ай - Кооп" не сплатило. У позові просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у сумі 15 136,49 грн. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.08.2021 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків. Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача. Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу FO 00871460 від 10.12.2020, укладеного ПрАТ "СГ "ТАС" з [PERSON] , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Шкода", реєстраційний номер [NUMBER] . 13.02.2021 на 26 км. автодороги М03 у Київській області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Шкода", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що належить [PERSON] , та автомобіля "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2021 у справі № 359/1478/21 за вказаним фактом водія [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ремонтної калькуляції № 04402_51 від 17.02.2021, наданої позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Шкода", реєстраційний номер [NUMBER] , склала 17 893,17 грн. На підставі зазначеної калькуляції, страхового акту № 04961/51/921 від 18.02.2021 та розрахунку суми страхового відшкодування до цього страхового акту, позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у сумі 17 136,49 грн., з якої: 5 799,92 грн. зараховано у рахунок несплачених страхувальником за договором страхових платежів, а 11 336,57 грн. - сплачено особисто страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням № 161980 від 19.02.2021. Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування. Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Фольксваген", реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ "СГ "Ю.бі.ай - Кооп" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/000922721. Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СГ "ТАС"), як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі, в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності. Матеріали справи свідчать, що 26.03.2021 позивач (ПрАТ "СГ "ТАС") звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СГ "Ю.бі.ай - Кооп" із заявою про компенсацію страхового відшкодування на суму 17 136,49 грн., тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Проте, вказана заява була залишена відповідачем без задоволення. Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи. Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018. З розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту 04961/51/921 від 18.02.2021, вбачається, що коефіціент фізичного зносу пошкодженого автомобіля становить 0,7, а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіціенту фізичного зносу складає - 17 136,49 грн. За таких обставин суд вважає, що відповідач має відшкодувати позивачу понесені останнім витрати з урахуванням указаної вартості відновлювального ремонту автомобіля. При цьому суд зважає на положення статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за якими страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АР/000922721 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 130 000,00 грн., а франшиза - 2 000,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу з урахуванням франшизи становить 15 136,49 грн. (17 136,49 грн. - 2 000,00 грн.). Отже, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "СГ "ТАС" підлягають задоволенню у розмірі заявленому позивачем. Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.бі.ай - Кооп" про стягнення 15 136,49 грн. задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.бі.ай - Кооп" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 5/13, ідентифікаційний код 31113488) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ідентифікаційний код 30115243) страхове відшкодування у сумі 15 136 (п`ятнадцять тисяч сто тридцять шість) грн. 49 коп., судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. Повне судове рішення складене 11 січня 2022 року.

Результат: granted