Вид судочинства: criminal
Суддя: Лященко В. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи заборону вільного їх обігу, та його карність, не маючи дозволу на їх придбання та зберігання, в порушення Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, з наступними змінами), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, в один із днів осені 2023 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, знаходячись в лісовій смузі поряд із м. Зеленодольськ, Криворізького району, Дніпропетровської області, де знайшов, тим самим незаконно придбав короткоствольну нарізну вогнепальну зброю - пістолет, перероблений саморобним способом з сигнального пістолету Макарова (ПМ) моделі Р-411 калібру 10 ТК (10х18) серійний заводський номер [NUMBER] , промислового виробництва (Росія), шляхом заміни штатного ствола на ствол від нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм, та магазином до нього, спорядженим шістьма боєприпасами - пістолетними патронами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм(9х18) - пістолетів «ПМ» та інш., які в подальшому незаконно переніс до місця свого проживання - будинок [ADDRESS] , де переслідуючи злочинний намір, до 30.12.2024 року незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу. 31 грудня 2024 року, в ході проведення огляду місця події за адресою: приміщення магазину «АТБ» буд. №19А по проспекту Незалежності м. Зеленодольськ, Криворізького району, Дніпропетровської області, в особистій сумці через плече, який [PERSON] залишив в приміщенні магазину, виявлено та вилучено короткоствольну нарізну вогнепальну зброю - пістолет, переробленим саморобним способом з сигнального пістолету Макарова (ПМ) моделі Р-411 калібру 10 ТК (10х18) серійний заводський номер [NUMBER] , промислового виробництва (Росія), шляхом заміни штатного ствола на ствол від нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм та магазином до нього спорядженим шістьма боєприпасами - пістолетними патронами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм(9х18) - пістолетів «ПМ» та ін. Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/101-БЛ від 03.01.2025 року, предмет, схожий на пістолет Макарова, вилучений 31.12.2024 в ході огляду місця події за адресою: [ADDRESS] , є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - пістолетом, переробленим саморобним способом з сигнального пістолета Макарова (ПМ) моделі Р-411 калібру 10ТК (10х16) серійний заводський номер [NUMBER] , промислового виробництва (Росія), шляхом заміни штатного ствола на ствол від нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм. Конструкція пістолета дозволяє проводити постріли пістолетними патронами калібру 9 мм (ПМ). Пістолет для проведення пострілів придатний. Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/106-БЛ від 03.01.2025 року, шість патронів, вилучених 31.12.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: [ADDRESS] , виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - пістолетними патронами до нарізної вогнепальної зброї калібру 9 мм(9х18) - пістолетів «ПМ» та ін. Патрони до стрільби придатні. Дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 10.12.2025 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури [PERSON] , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 12025043090000001 від 01.01.2025 та обвинуваченим [PERSON] за участю його захисника адвоката [PERSON] , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, обвинувачений [PERSON] повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні. Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення [PERSON] покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити [PERSON] від відбування покарання з іспитовим строком. Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі. Обвинувачений [PERSON] в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно. Захисник обвинуваченого, адвокат [PERSON] просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Судом встановлено, що [PERSON] обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином. У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а [PERSON] у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні. Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Отже, дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, від відбування якого [PERSON] підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити [PERSON] , який раніше не судимий, в скоєному розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на час інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків визначених ст. 76 КК України. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід щодо [PERSON] у рамках даного кримінального провадження не обирався. Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертизи. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.12.2025 між обвинуваченим [PERSON] за участі захисника - адвоката [PERSON] та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025043090000001 від 01.01.2025 щодо [PERSON] за ч.1 ст. 263 КК України. [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити [PERSON] від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на [PERSON] наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи. Стягнути з [PERSON] процесуальні витрати на користь держави, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї СЕ-19/104-25/101-БЛ від 03.01.2025, витрати на яку становлять 3 183, 60 гривень та судової експертизи зброї СЕ-19/104-25/106-БЛ від 03.01.2025, витрати на яку становлять 1 989, 75 гривень. Речові докази в кримінальному провадженні, а саме: - чотири гільзи, 2 патрона, пістолет з магазином, змиви з предмета схожого на пістолет та магазина, змиви з 6 набоїв (т.2 а.п. 19,20, 36), що зберігаються у камері речових доказів ВП №10 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області,- знищити; - чоловічу куртку чорного кольору, сумку через плече з вмістом особистих речей (т.2 а.п. 20) залишити за належністю [PERSON] ; - оптичні диски (т.2 а.п. 44,50) - залишити у матеріалах кримінального провадження. Роз`яснити [PERSON] , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом. Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal