Вид судочинства: civil
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2011-04-13 00:00:00+03

Обставини справи:
Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом про визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх дідуся [PERSON], який помер 21.06.1989 року. В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 28.05.2010 року на ім»я позивачів надійшов лист Четвертої Львівської державної нотаріальної контори про те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину слід звернутися до суду з заявою про продовження терміну подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що батько позивачів [PERSON] помер 15 грудня 1999 року, вони мають право на спадщину в тій частині, у якій мав таке право їх батько. 15 січня 2007 року померла бабця (дружина дідуся) –[PERSON], внаслідок чого у позивачів виникло право на спадщину після смерті дідуся. В червні 2007 року позивачі звернулися у Винниківську державну нотаріальну контору, однак відповіді не отримали. Після цього, лише 08.06.2010 року отримали вище згаданий лист від Четвертої Львівської державної нотаріальної контори, у зв’язку з чим звернулися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] особисто та як представник позивача [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, надала пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Крім цього, пояснила, що вона з батьками та братом [PERSON] проживали за адресою : [INFO] в окремій будівлі –«літній кухні». В той час дідусь та бабуся з відповідачем [PERSON], яка є їх дочкою, проживали за цією адресою в іншому будинку. Вказала, що позивачі не вели спільного господарства з дідусем, він проживав окремою сім»єю. Коли помер батько позивачів ніхто не звертався за оформленням спадщини після смерті [PERSON], оскільки ще жила бабця та вона розпоряджалася всім майном. У зав’язку з наведеними обставинами, вважає, що позивачами пропущено строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] з поважних причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання 13.04.2011 року не з»явилася, хоча повідомлялася судом про час та місце розгляду справи належним чином. Суд приймає до уваги її пояснення дані в попередніх судових засіданнях, згідно яких відповідач проти позову заперечила та пояснила, що позивачі тимчасово проживали з батьками без реєстрації за адресою : м. Львів-Винники, вул. Забава, 31 в літній кухні, спільного господарства з дідусем та бабцею не вели, а натомість постійно створювали конфліктні ситуації. На час смерті її батька –[PERSON], в будинку проживала вона з сім»єю та з матір»ю - [PERSON]. Вказала, що у позивачів відсутні підстави для прийняття спадщини після смерті дідуся та ними не наведено будь-яких поважних причин для визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судове засідання жодного разу не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин, враховуючи достатність інформації про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Четвертої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що в подружжя [PERSON] та [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] –відповідач у справі, [PERSON], який помер, та після його смерті залишився спадкоємець син [PERSON] –відповідач у справі, [PERSON], який помер 15.12.1999 року, та після його смерті залишилися спадкоємці діти [PERSON] і [PERSON] –позивачі у справі. Дані обставини стверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи № 39 після смерті [PERSON]. 21 червня 1989 року дідусь позивачів - [PERSON] помер, про що засвідчує свідоцтво про смерть 111-СГ № 287487 від 22.06.1989 р. Після його смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок № 31 по вул. Забава у м. Львів-Винники. Заповіт померлим за час життя не складався. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно проживали його дружина [PERSON] та їх дочка - відповідач [PERSON], що сторонами не оспорюється та стверджується матеріалами справи. 05.07.2007 року державним нотаріусом Винниківської державної нотаріальної контори [PERSON] було заведено спадкову справу за № 39 на ім’я [PERSON] на підставі заяви від 05.07.2007р. про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана дочкою покійного [PERSON] –відповідачем у справі, як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи, лише 15.06.2010 р., через одинадцять років після смерті діда, позивач [PERSON], а позивач [PERSON] –30.07.2010р. звернулися в Четверту Львівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, де їм порекомендували звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому, матеріалами справи не підтверджено того факту, що позивачі раніше подавали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно довідок ЖЕК м. Винники від 09.02.11р., 26.05.06р., 13.01.11р., акту ЖЕК м. Винники від 29.12.10р. (а.с.65-68), позивачі проживають за адресою: [INFO] без реєстрації у власному будинку (літня кухня). В обґрунтування поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачі покликаються на те, що їх батько помер 15.12.1999 року, а після цього 15.01.2007 року померла бабця, внаслідок чого у них виникло право на спадкування і отримавши лист від нотаріуса вони звернулися із відповідними заявами до нотконтори та згодом до суду. Однак, такі твердження не відповідають вимогам закону, оскільки спадщина відкрилася після смерті [PERSON] –21.06.1989 року і саме з цього часу в шестимісячний строк спадкоємці повинні були подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Станом на час смерті спадкодавця був живий батько позивачів –син померлого, однак він не подавав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відтак вважається таким, що не прийняв її. В подальшому після смерті батька позивачі, будучи повнолітніми, також не подали заяв до нотаріальної контори у встановлені законом строки про прийняття спадщини після смерті дідуся та батька. Жодних інших поважних причин як у позовній заяві так і в судовому засіданні позивачами не наведено. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому, в силу ст. 1270 ЦК України, така заява повинна бути подана в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день оголошення її померлою. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). Однак, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз’яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов’язані з об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними, при цьому обов’язок доведення поважності таких причин лежить саме на позивачеві. Як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі не обґрунтували та не довели підставність своїх вимог, крім цього, наявні в матеріалах справи докази, вказують на те, що позивачі без поважних на те причин пропустили строк для прийняття спадщини. Норма ч. 1 ст. 12 ЦК України наділяє носія цивільного права можливістю за власним розсудом здійснювати своє цивільне право. При цьому, виходячи зі змісту ст.ст. 3,12,13 ЦК України, таке здійснення цивільних прав повинно відбуватися за принципом добросовісності. Таким чином, суд прийшов до переконливого висновку щодо безпідставності позовних вимог, тому відмовляє в їх задоволенні.

Резолютивна частина:
В позові [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа Четверта Львівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті дідуся [PERSON] –відмовити за безпідставністю.

Результат: other