Вид судочинства: administrative
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2026-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
20 жовтня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги: - визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.09.2025 року № 047250026778; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу [PERSON] періоди навчання з 01 вересня 1982 року по 31 липня 1989 року, та призначити мені [PERSON] пенсію за віком з 15 вересня 2025 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням у Львівській області від 18.09.2025 року № 047250026778 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутній необхідний страховий стаж. Вважаючи протиправними рішення відповідача, позивачка звернулась з цим позовом до суду. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 05 листопада 2025 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів у справі. 11 листопада 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 11 листопада 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшло клопотання про долучення доказів у справі. Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні. Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з такого. Суд встановив, що [PERSON] 10.09.2025 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ у Львівській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача. Рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 18.09.2025 р. №047250026778 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У вказаному рішенні, зокрема, зазначено таке: до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома [NUMBER] від 14.06.1989, оскільки перетинається з періодом проходження військової служби. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання видану на підставі первинних документів. Суд встановив, що відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] позивач з 01.09.1982 р. по 31.07.1989 р. навчався у Донецькому політехнічному інституті. Позивач вважає таке рішення протиправним, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 частина перша статті 92 Конституції України). Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV). Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Частина третя статті 4 Закону № 1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення. Положенням частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV). Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Згідно з абзацом 1 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 9 частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV). Згідно з приписами статті 62 Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (далі Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок №637). Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника. З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону № 1788-XII та п. 1 Порядку № 637, вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Пунктом 1.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають. Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 р. у справі №439/1148/17. Суд встановив, що рішенням Головного управління ПФУ у Львівській області від 18.09.2025 р. №047250026778 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У вказаному рішенні, зокрема, зазначено таке: до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома [NUMBER] від 14.06.1989, оскільки перетинається з періодом проходження військової служби. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період та форму навчання видану на підставі первинних документів. З огляду на наведені норми, основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка, а потреба у поданні додаткових документів (уточнюючих довідок, архівних виписок тощо) виникає лише за відсутності трудової книжки або необхідних/коректних записів у ній. У матеріалах справи наявна трудова книжка серії [NUMBER] , в якій міститься запис про навчання позивача у Донецькому політехнічному інституті з 01.09.1982 по 31.07.1989, а також, диплом про навчання серії [NUMBER] , а отже такий період підтверджений належними доказами та підлягає врахуванню. Суд зазначає, що вимога надати уточнюючу довідку в цілому є необґрунтованою, оскільки факт перетину періодів навчання та військової служби відповідним чином не можливо усунути, тобто це зауваження має формальний характер і не здатне спростувати відповідних обставин. Сам по собі факт того, що окремі календарні дні періоду навчання перетинаються з періодом проходження військової служби, не може бути підставою для повного неврахування всього періоду навчання. Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 18.09.2025 року № 047250026778 є протиправним та підлягає скасуванню. Суд встановив, що згідно з довідкою форми РС-Право позивачу зараховано до страхового стажу період військової служби з 30.06.1984р. по 17.05.1986р. Щодо їх перетину суд зазначає, що зарахування стажу має бути здійснено в одинарному обчисленні, без подвійного врахування одних і тих самих календарних днів. Оскільки позивачу вже зараховано до страхового стажу період проходження військової служби з 30.06.1984 по 17.05.1986, то період навчання, підтверджений трудовою книжкою з 01.09.1982 по 31.07.1989, підлягає зарахуванню в частині, що не перетинається з військовою службою, а саме: з 01.09.1982 по 29.06.1984 та з 18.05.1986 по 31.07.1989. Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає таке. На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії. Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Отже, оскільки для призначення пенсії не встановлено всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком. При цьому суд не бере до уваги клопотання позивача про долучення доказів, до якого додано рішення ГУ ПФУ в Рівненській області, оскільки предметом розгляду у цій справі є законність (протиправність) рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.09.2025 № 047250026778, а не рішення іншого територіального органу Пенсійного фонду. З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково. Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України. Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] ( [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання дій протиправними та скасування рішення задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 18.09.2025р. №047250026778. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу [PERSON] періоди навчання з 01.09.1982 по 29.06.1984 та з 18.05.1986 по 31.07.1989. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву [PERSON] від 10.09.2025р. про призначення пенсії за віком. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул.Зодчих 22, м.Вінниця, 21005, код ЄДРПОУ 13322403) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , рнокпп [NUMBER] ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Результат: partial