Вид судочинства: criminal
Суддя: Кустов О. Ю.
Дата ухвалення: 2014-01-16 00:00:00+02

Обставини справи:
Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді двохсот сорока годин громадських робіт, 03.09.2013 року вирок суду набрав законної сили та 12.09.2013 року його направлено на виконання до Скадовського РП КВІ УДПтСУ в Херсонській області. 28.09.2013 року [PERSON], будучи викликаним Скадовським РП КВІ УДПтСУ в Херсонській області, ознайомлений з умовами, терміном і порядком відбування покарання і, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, повідомив, що виконувати вирок Скадовського районного суду Херсонської області, а саме покарання у вигляді громадських робіт, відмовляється. Таким чином, [PERSON] в період часу з 28.09.2013 року по 27.11.2013 року, умисно, на протязі тривалого часу, відповідно до положень ч. 3 ст. 40 КВК України ухилявся від відбування покарання у виді двохсот сорока годин громадських робіт. 27.11.2013 року сторона обвинувачення та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості, в якій обвинувачений беззастережно визнав вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Сторони угоди погодились на призначення покарання [PERSON] за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 5 місяців. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, замінити невідбуте покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 240 годин громадських робіт на арешт, строком 30 днів. На підставі ст. 71 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у вигляді арешту строком 5 місяців 30 днів. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яке, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості. Тобто угода про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні може бути укладена. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, та відмовляється від прав визначених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473, п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України. В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений [PERSON] просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджений сторонами вид покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, арешт строком на 5 місяців. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, замінити невідбуте покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, у вигляді 240 годин громадських робіт на арешт, строком 30 днів. На підставі ст. 71 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточне покарання у вигляді арешту строком 5 місяців 30 днів. Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Таким чином, суд вважає встановленою вину [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання. На підставі викладеного, суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та загальним засадам призначення покарання. На підставі наведеного,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором прокуратури Скадовського району Херсонської області Поваляєвим Сергієм Сергійовичем та обвинуваченим [PERSON] від 27 листопада 2013 року. Визнати [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 5 місяців. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, замінити [PERSON] невідбуте покарання за вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року у вигляді 240 годин громадських робіт на арешт, строком 30 днів. На підставі ст. 71 КК України, повністю приєднати до покарання призначеного цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 02.08.2013 року та призначити [PERSON] остаточне покарання у вигляді арешту строком 5 місяців 30 днів. Обрати [PERSON] запобіжний захід, взявши його під варту в залі суду. Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, з підстав, передбачених ст.394 КПК України в апеляційний суд Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Суддя О.Ю. Кустов

Результат: plea_deal