Вид судочинства: civil
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2011-07-19 00:00:00+03

Обставини справи:
Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові, укладений між сторонами 21.07.2004 року, з тої підстави, що такий укладений під впливом помилки, оскільки позивач не розумів різниці в наслідках договору та вважав, що [PERSON] зобов’язаний доглядати його з дружиною. Також просив скасувати право власності та анулювати реєстраційний запис права власності [PERSON] на нерухоме майно. В подальшому [PERSON] змінив підстави позовних вимог та просив визнати вказаний договір дарування удаваним правочином, оскільки фактично між сторонами було укладено договір довічного утримання. Також просив визнати договір довічного утримання, укладений між сторонами 21.07.2004 року, дійсним ; розірвати договір довічного утримання у зв’язку з невиконанням відповідачем своїх обов’язків за договором ; скасувати право власності та анулювати реєстраційний запис права власності [PERSON] на нерухоме майно та визнати за [PERSON] право власності на квартиру. Надалі після скасування рішення суду від 06.10.10р. у зв’язку з нововиявленими обставинами та залучення до участі в справі ПАТ «Альфа-Банк», позивач пред’явив остаточні позовні вимоги до відповідачів [PERSON], ПАТ «Альфа-Банк»про визнання договору дарування квартири № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові від 21 липня 2004 року удаваним правочином, визнання укладеним правочину –договору довічного утримання від 21 липня 2004 року, розірвання договору довічного утримання від 21 липня 2004 року, скасування права власності та анулювання реєстраційного запису про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові, визнання права власності за [PERSON] на квартиру № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові, визнання недійсним договору іпотеки від 11.01.2008 року, зобов»язання органів нотаріату зняти заборону на відчуження квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] –[PERSON] підтримав позов та надав аналогічні пояснення зазначеним в заявах. Також доповнив, що позивач є престарілою особою, [INFO]. Дружина позивача - [PERSON], [INFO]. Обоє страждали та страждають на ряд хронічних захворювань. Оскільки позивач вже був не в змозі забезпечувати себе та свою дружину, та тяжко хворів, вирішив укласти із своїм сином [PERSON] угоду, за якою б він його доглядав, а після смерті позивача нерухоме майно перейшло у власність [PERSON] Однак, сторони уклали договір дарування, щоб у разі смерті не ускладнювати процес набуття права власності. При цьому відповідач зобов’язувався доглядати за позивачем та його дружиною, допомагати коштами, ліками, супроводжувати до медичних закладів, санаторних установ. Впродовж трьох років відповідач виконував свої обіцянки: відвідував їх, надавав грошову допомогу, купував ліки. Однак з вересня 2007 року відповідач припинив надавати допомогу та повідомив про те, що немає змоги доглядати позивача, нести додаткові витрати. Подарувавши квартиру відповідачу, позивач втратив останню гарантію безбідної старості, оскільки міг або продати її, або віддати комусь за умови догляду та утримання його та дружини до смерті. Враховуючи, що відповідач не набув права власності на квартиру, він не мав права передавати її в іпотеку банку, тому просить визнати недійсним договір іпотеки від 11.01.2008 року. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк»- [PERSON] заперечив проти позову та пояснив, що позивачем не надано належних доказів того, що між сторонами насправді укладався договір довічного утримання, а дані обставини не можуть ґрунтуватися на показаннях свідків. Разом з тим, договір довічного утримання має укладатися в письмовій формі, підлягає державній реєстрації та нотаріальному посвідченню, крім цього, як вбачається з пояснень позивача, сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов такого договору, зокрема щодо розміру витрат, які мав нести відповідач на утримання [PERSON], що свідчить про недійсність правочину, натомість в силу ст.ст. 119,120 ЦК України такий правочин є нікчемним. Відповідно нікчемний правочин не може бути розірваний та відсутні підстави визнання права власності за позивачем на підставі нікчемного правочину та визнання недійсним договору іпотеки, який не суперечив жодній нормі права. Також вказав, що приватний нотаріус [PERSON], яка посвідчувала договір дарування, перед укладенням правочину роз’яснила сторонам наслідки укладення такого, а тому позивач добре знав про його наслідки. Крім цього, представник зазначає, що позивачем пропущений строк позовної давності. Відповідач [PERSON], треті особи - Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та представник ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»в судове засідання не з»явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (його сином) було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим записом № 3039 (а.с.5). Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Згідно із п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов’язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Аналізуючи вказану норму закону слід прийти до висновку, що сторони, вчиняючи один правочин, свідомо мають умисел на приховання іншого правочину. Під час розгляду справи судом не встановлено, що [PERSON] та [PERSON] укладаючи договір дарування мали на меті приховати договір довічного утримання. Всупереч вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, та не надано жодних доказів на підтвердження таких. Так, посилання представника позивача на те, що сторони уклали удаваний договір дарування, щоб у разі смерті не ускладнювати процес набуття права власності, суд розцінює критично, оскільки загальновідомо, що відсутні будь-які труднощі для оформлення права власності і за договором довічного утримання. Інших мотивів та доказів того, що договір дарування своєю формою нібито прикривав реальний правочин позивачем не наведено. Крім цього, в ході розгляду справи не здобуто доказів того, що між сторонами насправді встановилися інші правовідносини та наслідки договірних відносин, а саме [PERSON] не доведено, що відповідач надавав йому матеріальне забезпечення та інші види догляду взамін за нерухоме майно - як передбачає договір довічного утримання. Натомість відповідач [PERSON] набувши квартиру у власність за договором дарування 30.08.2004 року із вільного волевиявлення зареєстрував своє право власності в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»(а.с.25). При цьому, суд звертає увагу, що [PERSON] в своїй первісній заяві (а.с.1-2) особисто вказував, що він допустився помилки, укладаючи договір дарування, оскільки не розумів різниці в наслідках такого правочину, а на даний час стверджує протилежне, що сторони свідомо укладали договір дарування з метою приховати договір довічного утримання. Також визнання відповідачем позову на час ухвалення рішення суду від 06.10.2010 року (а.с.35-36,51), на даний час суд розцінює як таке, що суперечить вимогам закону та порушує права ПАТ «Альфа-Банк», оскільки відповідач приховав від суду ту обставину, що між ним та Банком 11.01.2008 року було укладено договір іпотеки квартири № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові. Таким чином, на думку суду, спір між сторонами [PERSON] та [PERSON] є надуманим з метою скасувати право власності відповідача на квартиру щоб уникнути [PERSON] боргових зобов»язань перед Банком. З огляду на викладене у суду немає жодних правових підстав для визнання договору дарування квартири № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові від 21.07.2004 року удаваним правочином, а відповідно і визнання дійсним договору довічного утримання та розірвання такого. Враховуючи наведене, відсутні також підстави для повернення сторін до попереднього стану, а саме скасування права власності та анулювання реєстраційного запису про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру, визнання права власності за [PERSON] на нерухоме майно. За таких обставин не підлягає визнанню недійсним договір іпотеки від 11.01.2008 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк», який укладений відповідно до вимог чинного законодавства, та зняття заборони на відчуження, яка накладена на квартиру.

Резолютивна частина:
В позові [PERSON] до [PERSON], Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору дарування квартири № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові від 21 липня 2004 року удаваним правочином, визнання укладеним правочину –договору довічного утримання від 21 липня 2004 року, розірвання договору довічного утримання від 21 липня 2004 року, скасування права власності та анулювання реєстраційного запису про реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові, визнання права власності за [PERSON] на квартиру № 11 по вул. Круп»ярській, 1 у м. Львові, визнання недійсним договору іпотеки від 11.01.2008 року, зобов»язання органів нотаріату зняти заборону на відчуження квартири –відмовити за безпідставністю.

Результат: other