Вид судочинства: criminal
Суддя: Янів Н. М.
Дата ухвалення: 2011-05-30 00:00:00+03

Обставини справи:
[PERSON], працюючи на посаді судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, маючи в провадженні кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] за ст. 128 КК України, свідком у якій був брат підсудного - [PERSON], разом з [PERSON], яка працюючи на посаді секретаря судових засідань цього ж суду та будучи службовою особою, за попередньою змовою між собою групою осіб, протягом листопада 2010 р., спільно, неодноразово вимагали від [PERSON] хабар в розмірі 1000 гривень, а з 12.11.2010 р. збільшили суму хабара до 1500 гривень, за закриття вказаної кримінальної справи та звільнення його брата [PERSON], як підсудного, від кримінальної відповідальності по вказаній кримінальній справі на підставі ст.46 КК України у зв'язку з примиренням винного з потерпілим. В подальшому, 15.11.2010 року, близько 15.15 год. в залі судових засідань в приміщенні Калуського міськрайонного суду, розташованого в м. Калуш вул. Молодіжна, 10 Івано-Франківської області, [PERSON] одержав від [PERSON] хабар в розмірі 1500 гривень, за виконання вищевказаних дій, після чого, відразу, частину хабара в розмірі 200 гривень передав [PERSON]. Злочин було вчинено при наступних обставинах. 30.06.2010 р. на розгляд Калуського міськрайонного суду надійшла кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, розгляд якої було доручено судді [PERSON]. Справа була призначена до попереднього судового розгляду на 12.07.2011р.. Свідком у справі був [PERSON] брат підсудного та знайомий [PERSON], який в цей же день звернувся до останньої за порадою та допомогою для брата. Надалі розгляд справи декілька разів відкладався у зв»язку з неявкою в судові засідання підсудного та потерпілих. Під час неодноразових зустрічей зі [PERSON] у [PERSON] та [PERSON] виник умисл на одержання від останнього хабара у вигляді грошових коштів, за закриття вказаної кримінальної справи. На протязі листопада 2010р., [PERSON] та [PERSON], за попередньою змовою між собою, викликавши [PERSON], де в приміщенні суду за вказаною адресою, [PERSON] повідомила йому, що за вчинений [PERSON] злочин може бути призначена міра покарання у виді арешту або справу може бути закрито за примиренням винного з потерпілим і вимагала передати судді [PERSON] спочатку 1000 грн., а з 12.11.2010р. - 1500 грн., за звільнення його брата [PERSON], як підсудного, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв»язку з примиренням винного з потерпілим. [PERSON] погодився передати [PERSON] та [PERSON] хабар і 15.11.2010р. повідомив про це правоохоронні органи. 15.11.2010 р., близько 15.15 год., в залі судових засідань зазначеного суду, [PERSON] одержав від [PERSON] раніше обумовлений для нього хабар в розмірі 1500 грн.. Після цього, [PERSON] зайшов у свій службовий кабінет в приміщенні цього ж суду, куди покликав секретаря судових засідань [PERSON], якій, діючи за попередньою змовою, передав частину хабара в розмірі 200 грн.. Підсудний [PERSON] свою вину у вчиненому визнав повністю і пояснив, що Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 19.11.2009 р., він обраний безстроково на посаду судді Калуського міськрайонного суду. З кінця червня 2010 р. у нього, як судді, перебувала на розгляді кримінальна справа про обвинувачення [PERSON] за ст. 128 КК України, свідком у якій був [PERSON] - брат підсудного та знайомий секретаря судового засідання [PERSON]. Саме [PERSON] зверталася до нього з проханням допомогти підсудному [PERSON], вказавши, що про це просив її знайомий [PERSON]. На початку липня сторони були викликані на попереднє судове засідання, куди з»явився підсудний з братом, нез»явився потерпілий. Після засідання у нього на пропозицію [PERSON] відбулась коротка розмова з останнім, де той просив допомогти брату і пообіцяв, що віддячиться. Він відповів, що спочатку необхідно примиритись з потерпілою стороною. Справа була призначена до судового розгляду на кінець липня 2010р., але так як він перебував в нарадчій кімнаті по іншій справі, розгляд - було відкладено. З 09.08.2010р. він як суддя перебував у черговій відпустці і повернувшись на роботу, як і інші призначив до розгляду і вищезгадану кримінальну справу, наскільки пригадує на 13.10.2010р., однак на розгляд справи знову ніхто не з»явився. Після того ним було винесено постанову на привід підсудного в судове засідання, однак така виконана не була. Тоді він, знайшовши у матеріалах справи номер телефону підсудного та потерпілого і з власного мобільного телефону зателефонував до вказаних осіб, яким наказав, прибути в суд, та отримати повістки в судове засідання. У відповідь [PERSON] повідомив, що примирився з потерпілим, на що він сказав, що все рівно необхідно з′явитись в суд і написати заяву. 11.11.2010 р. до нього в службовий кабінет зайшов [PERSON] та просив, щоб позитивно вирішити справу його брата, так як вони з потерпілим примирились. Але поскільки заяви з боку потерпілого не було і маючи на меті отримати винагороду, за позитивне для підсудного вирішення справи, він відповів, що це не має значення і що справа буде розглядатись і суд вирішить про міру покарання для підсудного. На наступний день [PERSON] повідомила, що потерпілий [PERSON], написав заяву про примирення з підсудним [PERSON]. 15.11.2010 р., близько 11 год., до його робочого кабінету зайшов [PERSON] та сказав, що приніс 1500 грн., як йому казала [PERSON]. У відповідь він наказав [PERSON] вийти у коридор, а після цього викликавши [PERSON], в грубій формі сказав їй, що її знайомий не повинен кричати про гроші і сказав відправити його геть. Цього ж дня, близько 13 год., на його мобільний телефон задзвонив [PERSON], який розмовляв з [PERSON], під час їхньої розмови, [PERSON] запитала, чи може [PERSON] прийти знову, на що він не заперечив. Через деякий час, вийшовши в коридор побачив [PERSON], якого запитав чого він тут ходить і направився в туалет через зал судових засідань, той зайшов за ним і передав йому гроші, сказавши, що це за закриття кримінальної справи відносно [PERSON]. Взявши гроші він положив їх в праву кишеню штанів, останньому сказав, щоб брат прийшов до суду і написав заяву про звільнення його від відповідальності. Повернувшись до свого службового кабінету він частину грошей поклав на приставний столик і в цей час до кабінету зайшла [PERSON], чи брала вона вказані кошти він не бачив бо відвернувся, а решту грошей, в сумі 1300 грн., почувши шум в коридорі, сховав під клавіатуру від комп'ютера, яка знаходилась на висувній полиці його робочого столу, де їх виявили та вилучили в ході огляду місця події. Прямого вимагання хабара не було, але усвідомлює, що своїми діями, а саме затягуванням розгляду справи, телефонними дзвінками, постановами на привід, зустрічами та переговорами зі [PERSON], фактично вимагав хабар. Точно не пригадує, чи давав вказівку [PERSON], щоб передати хабар саме в розмірі 1500грн.. Дії з [PERSON], були узгоджені в тому, що та просила допомогти [PERSON] і казала, що за це їм обіцяно винагороду, розумів, що це буде хабар. Згідний з записами, які містяться на стенограмах розмов, що знаходяться в матеріалах справи, саме такі мали місце між ним та [PERSON]. Світіння на руках і на одязі з»явилось від грошей, отриманих в якості хабара. Усвідомлює свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує і просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Підсудна [PERSON] свою вину у вчиненому визнала повністю і пояснила, що з 1983р. працювала в Калуському суді, а з 2003р. як секретар судових засідань була закріплена за суддею цього суду [PERSON]. З липня 2010р. у них на розгляді перебувала кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України. Свідком по вказаній справі був родич [PERSON] та її знайомий [PERSON]. Після попереднього судового засідання, у липні 2010р. до неї підходив [PERSON] та запитував яка міра покарання загрожує його брату. На що вона відповіла, що суддя може застосувати як арешт так і може закрити справу щодо [PERSON] за примиренням з потерпілим. Також, [PERSON] цікавився чи потрібно їм найняти адвоката, щоб допоміг його брату і запитав, яка буде вартість послуг адвоката, на що вона відповіла, що це їхня справа, але якщо хочуть то порекомендувала їм місцевого адвоката [PERSON] і повідомила, що такі послуги їм обійдуться приблизно в 1000-1500 грн.. Також, [PERSON] просив її, поговорити з суддею, щоб той суворо не карав [PERSON], за що обіцяв відячитись. У зв»язку з неявкою підсудного та потерпілого в судові засідання, розгляд вказаної справи декілька разів відкладався. Приблизно у кінці жовтня 2010р. суддя [PERSON] виніс постанову на привід [PERSON], яка не була виконана, через відсутність підсудного по місцю проживання. Тому, 10.11.2010р., [PERSON], знайшов у матеріалах кримінальної справи номер телефону підсудного [PERSON] і з власного мобільного, зателефонував йому. Суті розмови вона не чула, але наступного дня [PERSON] разом з [PERSON] прийшли до приймальної судді де [PERSON] розписався в отриманні повістки, а [PERSON] зайшов до кабінету [PERSON]. Перед тим у неї з [PERSON] в коридорі суду відбулась розмова, під час якої, той запитував, що необхідно для закриття кримінальної справу відносно його брата, на що вона повідомила, що до розгляду справи необхідно передати судді те, що вони повинні були б дати адвокату, маючи на увазі 1000 грн.. 12.11.2010р., до приймальні судді прийшов потерпілий [PERSON] і написав заяву про закриття кримінальної справи щодо [PERSON] оскільки вони примирились. Вказану заяву вона одразу передала [PERSON]. Через деякий час, її покликав до себе [PERSON] і сказав щоб вона зателефонувала [PERSON] і переказала, щоб [PERSON], з»явився до нього, однак в подальшому сказав, [PERSON], до нього не впускати, а переказати, щоб прийшов в понеділок. Коли з»явився [PERSON], то вона вийшовши до нього сказала, що [PERSON] зайнятий і не зможе його прийняти, і переказав передати вже 1500 грн., щоб все було добре відносно його брата [PERSON], нагадавши, що такі необхідно принести до моменту розгляду справи. Також [PERSON], пропонував їй передати гроші [PERSON], але вона відмовилась, бо не хотіла бути посередником. 15.11.2010р., близько 12 год., [PERSON] зайшов у приймальню [PERSON], де повідомив їй що приніс гроші в сумі 1500 грн. і зайшов у кабінет до [PERSON], але відразу ж вийшов і чекав в коридорі. Після цього, її викликав [PERSON] і сказав, що [PERSON] у його кабінеті голосно сказав, що приніс 1500 грн., а треба було просто зайти в кабінет і покласти гроші за вирішення справи, без озвучення суми. Саме це вона і переказала [PERSON] і сказала іти геть. Через годину, на мобільний телефон [PERSON], зателефонував [PERSON] і попросив її до телефону, та запитав, що повинен робити, розмова відбувалась в присутності [PERSON], якому сказала, що [PERSON], хоче прийти знову, на що той не заперечив. Коли прийшов [PERSON], то [PERSON] вийшов до нього у коридор суду, а коли повернувся, то одразу покликав її до свого кабінету. Зайшовши у кабінет судді вона побачила, що на приставному столику його робочого стола лежать грошові купюри по п'ятдесят гривень і розуміючи, що це частина хабара, який [PERSON] отримав від [PERSON], і частину якого залишив для неї, взяла їх в руки, а коли почула шум та побачила як посторонні заходять в кабінет, то викинула отримані гроші на підлогу, в куток між сейфом та шафою, де їх і було виявлено та вилучено під час огляду місця події. Щиро розкаюється у вчиненому, дуже шкодує і просить суворо її суворо не карати. Крім повного визнання вини самими підсудними, їх винуватість у вчиненому злочині доводиться такими доказами по справі: - показами потерпілого [PERSON]., який показав, що він був свідком у кримінальній справі про обвинувачення його двоюрідного брата [PERSON] за ст. 128 КК України. У липні 2010р. він разом з братом з»явились на виклик в судове засідання, яке проводив суддя [PERSON], а секретарем судового засідання була його знайома [PERSON]. Тоді ж, після судового розгляду, він з братом підійшли до [PERSON] і запитали, що їм робити, чи потрібно наймати адвоката, на що та відповіла, що адвоката не потрібно, а для того щоб суддя [PERSON] закрив кримінальну справу стосовно [PERSON] потрібно заплатити йому 1000 грн.. Того ж таки дня, у коридорі суду він зустрівся з [PERSON], де на його запитання, яка міра покарання загрожує його брату і чи можна якось йому допомогти, останній відповів, що спочатку треба домовитись з потерпілим, щоб той не мав претензій, а тоді буде розглядатись справа, давши зрозуміти, що може винести рішення на користь [PERSON]. У серпні 2010р. [PERSON] примирився з [PERSON] і той, приїжджав у суд для написання заяви про відсутність претензій до [PERSON] та про закриття кримінальної справи щодо останнього. Однак, у зв'язку з перебуванням судді [PERSON] у відпустці заяву у [PERSON] не прийняли. Десь на початку листопада 2010р. [PERSON] зателефонував [PERSON] та у грубій формі вказав, що кілька разів надсилав йому повістки про виклик у судові засідання, а також вказав, що до [PERSON] приходили працівники міліції, щоб доставити його в суд. Саме тому, 11.11.2010р., він разом з братом, приїхав до суду і усвідомлюючи, що [PERSON] та [PERSON] можуть продовжувати вимагати хабар, вирішив з власної ініціативи записати вказані розмови на диктофон. Коли він та [PERSON] зайшли у приймальню судді, [PERSON] одразу повідомила про їх візит [PERSON] і почала виписувати [PERSON] повістку, а йому, жестом руки, вказала пройти до кабінету судді. Зайшовши у кабінет він повідомив [PERSON], що [PERSON] примирився з потерпілим [PERSON] і останній, у серпні 2010р., під час перебування судді у відпустці, приїжджав у суд написати заяву про примирення з підсудним, а [PERSON] відповів, що незважаючи на примирення з потерпілим [PERSON] має відповісти перед державою. Того ж дня, він по телефону попросив [PERSON], щоб її син [PERSON], на наступний день, приїхав у суд та повторно написав заяву про примирення з [PERSON]. З метою переконатись у написанні [PERSON] заяви, 12.11.2010 р., він прийшов до приймальні судді [PERSON], де в ході розмови з [PERSON] та повідомила йому, що приходив [PERSON] і написав відповідну заяву, а також сказала, що [PERSON] закриє справу стосовно [PERSON] тільки після передачі йому грошей у сумі 1000 грн., наголосивши, що грошові кошти треба передати до розгляду справи, тобто до 17.11.2010р.. Того ж таки дня, [PERSON] по мобільному вказала [PERSON], щоб переказав йому з'явитись до судді [PERSON]. Коли він прибув в суд, [PERSON] вивівши його на коридор, написала на аркуші паперу суму 1500, а коли він перепитав чого саме [PERSON] відповіла, що гривень і вказала передати вказану суму грошей [PERSON] 15.11.2010р., оскільки частину з цих грошей необхідно було передати прокурору, щоб не писав скарг. 15.11.2010р. він звернувся з заявою в Управління СБУ в Івано-Франківській області, про вимагання у нього хабара і того ж дня, близько 12 год., він, прийшов до службового кабінету судді, де повідомив [PERSON], що за вказівкою [PERSON], приніс йому 1500 грн. У відповідь [PERSON], наказав йому вийти в коридор, а через деякий час в коридор вийшла [PERSON], яка сказала, що він не повинен був оголошувати вголос [PERSON] суму 1500 грн., а мовчки поставити гроші на стіл і вийти з кабінету та вказала йому іти геть. У той же день, після обіду він зателефонував до [PERSON] та запитав її, що йому робити, на що та відповіла, щоб він з»явився в суд за 1 год.. Прибувши до суду, чекав в коридорі, за деякий час вийшов [PERSON], який завів його до залу судових засідань, де він і передав йому грошові кошти в сумі 1500 грн., які той поклав в праву кишеню своїх штанів. На даний час заподіяна матеріальна та моральна шкода, йому відшкодована повністю, жодних претензій до підсудних немає, просить їх суворо не карати; - показами свідків [PERSON] та [PERSON], які показали, що 15.11.2010р. вони були запрошені співробітниками СБУ в Івано-Франківській області в якості понятих. У приміщенні УСБУ вони бачили, як співробітники служби описували у протоколі кошти в сумі 1500 грн. та обробляли їх спеціальною речовиною, що при просвічуванні ультрафіолетом світились яскраво-зеленим кольором. Після огляду грошові кошти були вручені [PERSON]. Крім того вони показали, що 15.11.2010 р., в якості понятих, були присутні при проведенні огляду місця події, що мало місце у приміщенні Калуського міськрайонного суду за адресою м. Калуш, вул. Молодіжна, 10, Івано-Франківської області. Під час огляду місця події, у службовому кабінеті судді Калуського міськрайонного суду [PERSON], у присутності [PERSON] та [PERSON], було вилучено частину грошей у розмірі 200 грн., які знаходились на підлозі між сейфом та шафою у вказаному кабінеті, а іншу частину грошей у сумі 1300 грн., було вилучено з-під клавіатури від комп'ютера, яка знаходилась на полиці робочого столу судді [PERSON]. Також при огляді та просвічуванні рук та одягу [PERSON] і [PERSON], ультрафіолетом ті світились яскраво-зеленим кольором; - показами свідка [PERSON], який показав, що працює у відділі БКОЗ УСБУ у Івано-Франківської області. 15.11.2010 р. в управління з заявою звернувся [PERSON], який повідомив, що в нього вимагають хабар та надав для ознайомлення записи розмов. В останнього відібрав пояснення, повідомив керівництво та прийняв справу до свого провадження. Також , був присутній під час огляду службового кабінету та підтвердив факти наведені в протоколі огляду місця події; - показами свідка [PERSON], який показав, що в один з днів літа 2010р. в нього стався конфлікт з [PERSON], за фактом якого відносно нього була порушена кримінальна справа. Свідком конфлікту був його брат [PERSON], а тому коли прийшов виклик в суд, туди вони пішли разом. Справу вів суддя [PERSON], а секретарем була [PERSON]. Після засідання [PERSON] сказав, що знайомий з [PERSON], і вони підійшли до неї порадитись, як краще вирішити справу. На їхнє запитання чи потрібно йому найняти адвоката, остання повідомила, що краще гроші, які необхідно буде заплатити адвокату, дати судді і озвучила суму в 1000 грн.. В подальшому судові засідання неодноразово відкладались, через неявку потерпілого [PERSON]. А потім наскільки йому було відомо суддя пішов у відпустку і до листопада 2010р. повістки в суд йому не приходили. За той час він встиг примиритись з [PERSON]. На початку листопада 2010р. до нього на мобільний, задзвонив суддя [PERSON] і сказав негайно з»явитись до суду і отримати повістку, так як на неодноразові виклики, він не з»являється. У відповідь повідомив [PERSON], що примирився з [PERSON], а той сказав, що це не має значення і що буде суд. На наступний день разом з [PERSON] заходили в суд де він отримав повістку в судове засідання на 17.11.2010р.. [PERSON] в цей час мав розмови з [PERSON] та [PERSON], після яких розказував, що ті вимагають у нього 1500 грн. за його [PERSON] звільнення від кримінальної відповідальності та казав, що платити не буде, а звернеться в правоохоронні органи. Був випадок коли [PERSON] телефонувала до нього на мобільний і казала, щоб [PERSON] негайно з»явився до суду. Йому було відомо, що розмови з [PERSON] та [PERSON], [PERSON] записує на диктофон і що повідомив про вимагання хабара СБУ у Івано-Франківській області; - показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні показали, що їхній син був визнаний потерпілим по кримінальній справі про обвинувачення [PERSON] за нанесення йому тілесних ушкоджень. Однак син не хотів, щоб нікого судили і добровільно вирішив написати заяву, щоб справу закрити, що в подальшому і зробив. Шкоду сину ніхто не відшкодовував. Коли приїжджали перший раз, для написання заяви, то їх повідомили, що суддя який веде справу у відпустці, а тому змушені були їхати ще раз вже на прохання [PERSON]; - показами свідка [PERSON], яка показала, що працює на посаді старшого помічника прокурора Калуського району Івано-Франківської області. 30.06.2010 р., до Калуського міськрайонного суду для розгляду по суті, направлено кримінальну справу по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України, а їй доручено підтримання державного обвинувачення. Попередній розгляд справи відбувся 12.07.2010 р., а розгляд справи по суті було призначено на 22.07.2010 року. Того дня в судове засідання з'явився підсудній [PERSON] та свідок [PERSON], інші учасники процесу не з'явились, у зв'язку з цим слухання справи було відкладено на 04.08.2010 р. В подальшому головуючий у справі суддя, [PERSON], перебував у відпустці, тому розгляд справи було відкладено на 13.10.2010 року, а в подальшому на 27.10.2010 р.. 27.10.2010 р. вона, як державний обвинувач, висловила думку про доцільність застосування приводу у судове засідання як обвинуваченого та потерпілого, однак, суддя [PERSON] виніс постанову лише про привід у судове засідання підсудного [PERSON], а слухання справи було відкладено на 04.11.2010 р.. На той день привід підсудного виконано не було, а тому суддя [PERSON] відклав розгляд справи на 17.11.2010 р. та повторно, виніс постанову про привід підсудного. Розмови з суддею про будь-яке вирішення справи у неї не було. Про те, що є заява про примирення підсудного з потерпілим дізналась від судді Гриніва, якому в подальшому була передана вказана справа для розгляду; - показами свідка [PERSON] прокурора Калуського району Івано-Франківської області, який повністю підтвердив покази свідка [PERSON], оскільки після кожного судового засідання помічники доповідають йому про хід розгляду справи; - показами свідка [PERSON], який показав, що працює на посаді заступник начальника слідчого відділення Калуського МВ УМВСУ в Івано-Франківській області. Саме він проводив досудове слідство у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України потерпілим у якій був [PERSON], а свідком [PERSON] Вказана кримінальна справа, після виконання вимог ст.ст. 217, 218 КПК України, 29.06.2010 р., у порядку ст. 225 КПК України, направлена прокурору Калуського району для затвердження обвинувального висновку та скерування справи до суду для розгляду по суті. По факту одержання хабара нічого повідомити не може; - показами свідка [PERSON], який показав, що працює на посаді старшого дільничного інспектор Калуського МВ УМВСУ в Івано-Франківській області. Підтвердив, що у нього на виконанні знаходилась постанова Калуського міськрайонного суду від 27.10.2010 р., винесена суддею цього ж суду [PERSON], про примусовий привід підсудного [PERSON] у судове засідання, однак у зв»язку з відсутністю останнього по місцю проживання, привід виконано не було про що було складено рапорт; - оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показами, допитаного на досудовому слідстві, свідка [PERSON] згідно яких встановлено, що його було визнано потерпілим у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України, яка розглядалась суддею Калуського міськрайонного суду [PERSON]. На жодному судовому засіданні він присутній не був, однак, у серпні 2010 р., він примирився з [PERSON] і тоді ж, на прохання [PERSON], звертався до суду для написання заяви про відсутність претензій до підсудного та про закриття кримінальної справи. Про те, вказану заяву у нього не прийняли оскільки головуючий у справі суддя Витивцький перебував у відпустці. Протягом серпня - листопада 2010 р. він жодної повістки про необхідність явки у судове засідання не отримував. На прохання [PERSON], 12.11.2010 р., він разом з батьком прибув до приймальні судді [PERSON], де під диктовку [PERSON] написав заяву про відсутність претензій до [PERSON] і про закриття відносно останнього кримінальної справи у зв'язку з їх примиренням; Деякі розбіжності щодо викладення підсудними, потерпілими та свідками по справі характеру розвитку подій та послідовності дій осіб, які були присутні на місці вчинення злочину зумовлені особистим сприйняттям кожним із них тих моментів, які вони спостерігали, а тому немає підстав для визнання їх показів недостовірними. Крім цього вина підсудних у вчиненому злочині підтверджується також: -протоколом прийняття усної заяви [PERSON] від 15.11.2010 р., згідно якого останній звернувся з заявою в УСБУ в Івано-Франківській області про факт вимагання в нього суддею Калуського міськрайонного суду [PERSON] спільно з секретарем судових засідань [PERSON], хабара в сумі 1500 грн. за закриття [PERSON] кримінальної справи стосовно його двоюрідного брата [PERSON] (а.с.5 т 1) ; - протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15.11.2010 р., згідно якого, грошові кошти в сумі 1500 грн. - предмет хабара, перед врученням [PERSON] були оброблені спеціальною речовиною, що при ультрафіолетовому освітленні світиться яскраво-зеленим кольором (а.с. 14, 15-22 т. 1) - протоколом огляду місця події з відеозаписами та фототаблицею до нього від 15.11.2010р. згідно якого місцем події є службовий кабінет судді [PERSON], що по вул. Молодіжна, 10 в м. Калуш, де було вилучено частину предмету хабара у розмірі 200 грн., які [PERSON] одержала та прийняла і встигла викинути на підлогу між сейфом та шафою у кабінеті, а також частину одержаного та прийнятого суддею [PERSON] хабара у сумі 1300 грн., які було вилучено з-під клавіатури від комп'ютера, яка знаходилась на полиці його робочого столу. Куп»юри вилучені під час огляду, були тими ж куп»юрами, що були оглянуті та помічені спецзасобом працівниками УСБУ, спецзасіб був виявлений також на пальцях обох рук [PERSON] та [PERSON], а також кишенях штанів [PERSON] та спідниці [PERSON] (а.с.25-33, 67-70 т.2, а.с. 44-68, 74-75 Т. 3); - стенограмами розмов, які мали місце 11, 12 та 15.11.2010р. між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], які повністю підтверджують факт вимагання останніми хабара у розмірі 1500 грн. (а.с. 30-35, 41 Т. 3); - відео та аудіо записами проведеними 15.11.2010р., що мали місце в коридорі та залі судових засідань Калуського міськрайонного суду, на яких зафіксовано розмови між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], яким підтверджується факт передачі і отримання хабара (а.с.36-40, 41 т. 3); В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] визнали, що зафіксовані на аудіо та відеокасетах події 11, 12 та 15 листопада 2010 р. дійсно мали місце. - протоколом огляду речових доказів від 22.11.2010 р. - диктофону «Olimpus» та мікроаудіокасети «Panasonik» якими здійснювався запис розмов між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] (а.с. 17,18, 21- 24, 25 т. 3); - протоколом огляду матеріалів кримінальної справи № 1-244/10 по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України. Вказана кримінальна справа 24.11.2010р. постановою судді Калуського міськрайонного суду Гриніва М. А. провадження закрита на підставі ст. 46 КК України за примиренням винного з потерпілим (а.с. 7-198, 205-234, 236-237 т. 5); - висновком криміналістичної експертизи № 09/07-426 від 18.11.2010 р., згідно якого представлені для дослідження купюри в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла [PERSON] і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті [PERSON], відповідають купюрам, які знаходяться в офіційному обігу ( а.с. 82-84 т. 3); - висновком криміналістичної експертизою № 09/07-447 від 18.11.2010 р., згідно якої представлені для дослідження купюри в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого [PERSON] хабара, які вилучено з під клавіатуру від комп'ютера на полиці його робочого столу, відповідають купюрам, які знаходяться в офіційному обігу (а.с. 93-96 т. 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1351 від 17.11.2010 р., згідно якого на представлених для дослідження грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла [PERSON] і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті [PERSON], виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в речовині «Промінь-1» (а.с. 175-177 т. 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1359 від 18.11.2010 р. встановлено, що на представлених для дослідженнях купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого [PERSON] хабара, які вилучено з під клавіатури від комп'ютера на полиці його робочого столу, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка містить люмінофор однаковий з люмінофором, що міститься в речовині «Промінь-1» ( а.с. 185-187 т. 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1357 від 18.11.2010 р встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої руки [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 165-167 т. 3 ); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1356 від 18.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з правої руки [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с. 155-157 т. 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1355 від 18.11.2010 р., згідно якого на представленому для експертного дослідження змиві з одягу [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 145-147 т. 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1354 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з правої руки Витивицького виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" ( а.с. 135-137 т 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1353 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої руки [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с. 125-127 т 3); - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1352 від 17.11.2010 р. встановлено, що на представленому для експертного дослідження змиві з лівої кишені штанів [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1" (а.с.115-117 т 3) - висновком криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1351 від 17.11.2010 р., згідно висновків якої на представленому для експертного дослідження змиві з правої кишені штанів [PERSON] виявлено сліди спеціальної хімічної речовини з яскраво-зеленою люмінесценцією. Речовина, виявлена на ватному тампоні, має спільну родову належність із речовиною з аерозольного балона "Промінь-1"( а.с. 105-107 т. 3); - висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1374 від 29.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження змивах з правої та лівої рук [PERSON] та змивах з правої та лівої рук [PERSON] виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою ( а.с. 206-209 т. 3); - висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1375 від 30.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження змивах з лівої та правої кишені штанів [PERSON] та змивах з спідниці [PERSON] виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою (а.с. 217-219 т. 3); - висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1376 від 29.11.2010 р., згідно висновків якої, на представлених для експертного дослідження грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки) частина предмету хабара, яку отримала та прийняла [PERSON] і встигла викинути на підлогу у службовому кабінеті [PERSON] та на представлених для дослідженнях купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), частина одержаного та прийнятого [PERSON] хабара, які вилучено з під клавіатуру від комп'ютера на полиці його робочого столу, виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою ( а.с. 227-230 т. 3); - висновком порівняльної експертизи спеціальних хімічних речовин № 1377 від 30.11.2010 р. встановлено, що на представлених для експертного дослідження: змивах з правої та лівої рук [PERSON]; змивах з правої та лівої рук [PERSON]; змивах з лівої та правої кишені штанів [PERSON]; змивах з спідниці [PERSON]; грошових купюрах в сумі 200 грн. номіналом по 50 грн. (чотири штуки); грошових купюрах в сумі 1 300 грн. (дві купюри номіналом двісті гривень та вісімнадцяти купюр номіналом п'ятдесят гривень), виявлено спеціальну хімічну речовину з яскравою жовто-зеленою люмінесценцією, яка має спільну родову належність між собою (а.с. 239-245 т. 3); Згідно наказу № 03-03/28 від 29.03.2004 р. територіального управління державної судової адміністрації в Івано-Франківській області та відповідно до Указу Президента України «Про переведення суддів загальних місцевих судів та призначення виконуючих обов»язки голів цих судів» від 23.03.2004 р. №358/2004 [PERSON] було переведено на посаду судді Калуського міськрайонного суду (а.с. 230-232 т. 1, а.с. 107-108, 118 т. 4); Той факт, що [PERSON] на момент вчинення злочину працювала на посаді секретаря судових засідань Калуського міськрайонного суду, підтверджується наказом голови Калуського міськрайонного суду № 1-к від 29.03.2004 р., згідно якого [PERSON] призначено на посаду секретаря судового засідання Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області із збереженням присвоєного 12 рангу державного службовця. Наказом керівника апарату цього ж суду від 1.04.2005р., [PERSON] присвоєно черговий 11 ранг державного службовця (а.с. 241 т 1, а.с. 51, 57 т 4); Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності суд вважає, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій вчинення злочину, а тому знаходить винуватість підсудних у вчиненому злочині доведеною повністю. [PERSON] будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, з використанням наданої йому влади і службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вимагав та одержав хабар, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 368 КК України. [PERSON] будучи службовою особою, з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, вимагала та одержала хабар, а тому її дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 368 КК України. При призначенні покарання підсудним по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. При призначенні покарання підсудним суд враховує обставини злочину, його наслідки, характер та ступінь участі підсудних у вчиненні інкримінованого їм злочину, ступінь його тяжкості, дані про особи винних, обставини, що пом'якшують та обтяжують їх покарання. [PERSON] вчинив тяжкий злочини, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої праці, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких являється інвалідом дитинства, має незадовільний стан здоров'я, являється єдиним годувальником в сім»ї, оскільки дружина доглядає дитину-інваліда, його мати є інвалідом ІІ групи, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, потерпілий [PERSON] просить його суворо не карати та не позбавляти волі. [PERSON] вчинила тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та місцем колишньої праці, при вчиненні злочину займала невисоке службове становище, має похилий вік, одинока, має неналежний стан здоров»я, віднесена до ІІІ категорії потерпілих від надзвичайної ситуації державного рівня, добровільно відшкодувала завдану шкоду, потерпілий [PERSON] просить її суворо не карати. Обставин, які обтяжують покарання підсудним, по справі невстановлено. Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення підсудних та попередження вчинення нових злочинів можливе лише шляхом застосування до них покарання у вигляді позбавлення волі з побавлення права обіймати посади в органах судової влади, яке буде для них необхідне та достатнє. Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, про можливість виправлення підсудних без відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі і звільнення їх від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю [PERSON] 2 роки, а [PERSON] 1 рік і 6 місяців, який (строк) буде для них оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ними в подальшому інших злочинів. Враховується також, що хабар отриманий у порівняно невеликій сумі, з так званих ситуаційно життєвих мотивів, а не з метою особливого збагачення. Незважаючи на те, що [PERSON] та [PERSON] вчинили тяжкий злочин, суд не вважає, за необхідне застосовувати ст. 54 КК України та позбавляти: [PERSON] - четвертого кваліфікаційного класу судді, оскільки згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010р. у суддів вже немає кваліфікаційних класів; а що до [PERSON] то суд бере до уваги її тривалий (майже 30 років) стаж роботи, в органах судової влади, бездоганну поведінку та виключно позитивну характеристику, вихід на пенсію, а тому вважає за можливе залишити за нею 11 ранг державного службовця. Так як суд звільняє підсудних від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України, що виключає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, то виходячи із змісту ст.29 КПК України, накладені постановами слідчого арешти на майно підсудних слід скасувати.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст.368 КК України 5 (п'ять) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із судовою діяльністю, строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2(двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки. Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки на [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання. [PERSON] визнати винною та призначити покарання за ч. 2 ст.368 КК України 5 (п»ять) років позбавлення волі з позбавленням права обій посади, пов'язані із судовою діяльністю, строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1(одного) року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки. Відповідно до ст.76 КК України покласти обов'язки на [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання. Призначені [PERSON] та [PERSON] додаткові покарання підлягають реальному виконанню. Запоб Запобіжні заходи до набрання вироком законної сили, щодо [PERSON] та [PERSON] залишити попередні - підписку про невиїзд з постійного місця проживання . Стягнути з [PERSON] та [PERSON] в користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській області судові витрати по справі з кожного по 1569 (тисячу п»ятсот шістдесят дев»ять) грн. 90 коп.. Речові докази: грошові кошти в сумі 1500 гривень - предмет хабара, які передано на зберігання в прокурату Івано-Франківської області(а.с.67-70 т.2) - повернути власнику [PERSON]; відеокамеру марки «SONY», яка використовувалась при фіксації огляду місця події 15.11.2010р., та передана на зберігання ВБКОЗ УСБУ в Івано-Франківської області(а.с.71 т. 3) - залишити у користуванні останніх; оригінали матеріалів кримінальної справи №1-244/10 по обвинуваченню [PERSON] за ст. 128 КК України, які передані на зберігання у Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області (а.с.235-237 т.5) - здати в архів вказаного суду; чохол для мобільного телефону чорного кольору, вилучений у [PERSON], та який зберігається при матеріалах справи (пакет № 10 а.с. 65, т.2) - повернути власнику [PERSON]; диктофон «Olimpus», яким здійснювались записи розмов та мобільний телефон «NOKIA 5230», які зберігаються при матеріалах справи (пакет №14 а.с.18, т. 3, пакет № 16, а.с.206-207, т. 1 ) - повернути власнику [PERSON]; матеріали наглядового провадження по справі [PERSON], постанову судді [PERSON]. про привід [PERSON] від 24.10.2010р, копію кримінальної справи № 1-244/10 - залишити при справі; зразок препарату промінь, ватні тампони зі змивами з рук та одягу [PERSON] та [PERSON] (пакети №1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 9 а.с. 14 т.1; а.с. 59-64 т.2) - зберігати при справі; аудіо, відео касети, компакт диски із записами розмов, огляду місця події та записами допиту осіб по справі (пакети № 12, 13, 15, 17, 18, 19 а.с. 31-35, 41 т. 3; а.с. 75 т.1; а.с. 21-25 т.3; а.с. 171,179,201 т. 2) - зберігати при справі. Арешти накладені на майно [PERSON] та [PERSON] постановами старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області Яковишин С. З. від 30 листопада 2010 року та 22 грудня 2010 року (а.с.172, 174 т. 6) - скасувати. На вирок протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд Львівської області. Суддя Н. М. Янів

Результат: guilty