Вид судочинства: criminal
Суддя: Тимош О. М.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
03.01.2022, точний час в ході проведення дізнання встановити не виявилось можливим, [PERSON] через мережу інтернет, знайшов оголошення про продаж водійських посвідчень, та застосовуючи месенджер «Viber», зв`язався з невстановленою в ході проведення дізнання особою за номером телефону, вказаному в оголошенні, щодо виготовлення підробленого посвідчення водія та пропонуючи виготовити його на ім`я замовника. Невстановлена особа вказала про необхідність надати фото документів [PERSON] для виготовлення посвідчення водія. В цей момент у [PERSON] виник протиправний умисел, спрямований на пособництво у підробленні посвідчення водія з метою його подальшого особистого використання. Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, розраховуючи у подальшому його використовувати у власних цілях під час керування транспортними засобами, видаючи його за справжнє, [PERSON] замовив у невстановленої в ході проведення дізнання особи виготовлення на своє ім`я підробленого посвідчення водія категорії «В». При цьому, [PERSON] , знаходячись за місцем мешкання, за адресою: [ADDRESS] , розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, реалізуючи свій протиправний умисел, вчинив пособництво у його виготовлені, надавши з використанням месенджеру «Viber», невстановленій в ході проведення дізнання особі фото паспорту громадянина України, фото картки платника податків, виданих на його ім`я з його особистими даними, одну свою фотокартку та фото зразка власного підпису, тобто необхідні дані, без яких виготовлення підробленого посвідчення було б неможливим, а також заздалегідь обіцяв придбати вказаний підроблений офіційний документ - посвідчення водія. Після чого, 06.01.2022, точний час в ході дізнання встановити не виявилось можливим, у денний час доби, [PERSON] , знаходячись за адресою: пр. Героїв Харкова, 232А в м. Харкові, незаконно придбав у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 10 000 гривень, завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії [NUMBER] , виданий 08.01.2022 на його ім`я нібито ТСЦ № 0541, виготовлений на пластиковій основі з метою його подальшого використання. Дії обвинуваченого [PERSON] суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається підприємством, установою, організацією, і яке надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою. Крім того, [PERSON] , будучи достовірно обізнаним щодо порядку та умов отримання посвідчення водія категорії «В» в Україні, усвідомлюючи, що вказаний порядок передбачає отримання теоретичних знань і практичних навичок водіння, в ході яких є обов`язковими відвідування теоретичних та практичних занять, складання іспиту в сервісному центрі МВС України і що посвідчення водія категорії «В» видається лише зарезультатами позитивного складання іспитів, лікарського висновка, що дозволяє отримання водійського посвідчення інвалідом, не бажаючи дотримуватись встановленого українським законодавством порядку отримання посвідчень водія, Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, 06 січня 2022 року у денний час доби, точну дату в ході дізнання встановити не виявилось можливим, знаходячись за адресою: [ADDRESS], незаконно придбав при вищезазначених обставинах, у невстановленої в ході проведення дізнання особи за грошову винагороду в сумі 10 000 гривень, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії [NUMBER] , виданий 08.01.2022 на його ім`я нібито ТСЦ № 0541, виготовлений на пластиковій основі. Далі, [PERSON] , діючи умисно, з метою використання підробленого офіційного документу, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 08.01.2022 на його ім`я, є підробленим і не надає йому право керування транспортними засобами на території України, але ззовні документ виглядає, як справжнє посвідчення водія категорії «В», 12.11.2022 року приблизно о 09:07 по просп. Ювілейному, 32Б в м. Харкові пред`явив завідомо вищевказане підроблене посвідчення водія на вимогу працівникам Управління патрульної поліції ДПП МВС України в Харківській області, які зупинили [PERSON] для перевірки документів, тим самим використав завідомо підроблений документ, який не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України. Дії обвинуваченого [PERSON] суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа. Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. До обвинувального акту прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Обвинувачений [PERSON] надав письмову заяву, складену у присутності захисника [PERSON] , в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на момент вчинення правопорушення не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позбавлений батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є інвалідом третьої групи. Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому [PERSON] , не встановлено. Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні. При визначенні міри покарання обвинуваченому [PERSON] відповідно до ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, відсутність обставин, що обтяжують покарання або пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального проступку. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів відповідно до ст.50 КК України, за відсутності обмежень встановлених ст. 61 КК України, призначити покарання у виді обмеження волі в межах встановлених санкціями частин статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені правопорушення із застосуванням ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначити за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому іншого покарання з огляду на те, що він офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у виді штрафу. Враховуючи, що покарання відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також для запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого [PERSON] без відбування покарання, та відповідно до ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358 України та призначити йому покарання: -за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки; -за ч.4 ст.358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання [PERSON] шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до ст. 75 КК України [PERSON] звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Покласти на [PERSON] обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнути з [PERSON] на користь держави витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи в сумі 7550,80 гривень. Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2022. Речовий доказ: водійське посвідчення [NUMBER] видане 08.01.2022 на ім`я [PERSON] , [INFO] , здане на зберігання до камери речових доказів, розташованої у ХРУП №2 ГУНП в Харківській області за адресою: м.Харків, вул.Ахієзерів, 30 (квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №02092 від 28.12.2022) - знищити. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Учасникам судового провадження надіслати копію вироку. Суддя [PERSON]

Результат: guilty