Вид судочинства: commercial
Суддя: Мандичев Д.В.
Дата ухвалення: 2022-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
10.03.2020 між Державною організацією Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України, як зберігачем, та ТОВ "Комплекс Агромарс", як поклажодавцем, укладено договір зберігання № 95, за умовами якого зберігач зобов`язується прийняти в майбутньому товар поклажодавця і повернути його після закінчення терміну дії договору, а поклажодавець зобов`язується попередньо та щомісячно сплачувати зберігачу кошти на умовах цього договору. Відповідно до пунктів 1.2, 1.4 договору зберігання товару здійснюється у складських приміщеннях на відкритому майданчику в холодильних камерах зберігача згідно з п. 1 додатками до договору. Послуги надаються за адресою: 03126, м. Київ, б-р В. Гавела, 24. Пунктом 2.1 договору встановлено, що за зберігання товару поклажодавець здійснює щомісячно 100 % передоплату згідно з п. 2 додатку до договору, виходячи з калькуляції, ураховуючи кон`юнктуру ринку. Згідно з пунктом 2.1.1 договору плата за зберігання товару сплачується щомісячно в порядку попередньої оплати до 5 числа кожного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі пред`явленого зберігачем до оплати рахунку. Поклажодавець здійснює передоплату на підставі рахунку, за яким повинен звернутися до бухгалтерії зберігача, а на дільницях зберігання № 4, 5 - до начальника відповідної дільниці зберігання (пункт 2.2.2 договору). Договір набирає чинності з 20.03.2020 та діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання взятих на себе зобов`язань (пункт 9.1 договору). До вказаного договору сторонами укладено також додаток від 10.03.2020 № 01, за яким з 20.03.2020 зберігач зобов`язується прийняти та розмістити товар поклажодавця і повернути його після закінчення терміну дії договору, а саме: в камері холодильника на площі 450,00 кв.м. У пункті 2 додатку від 10.03.2020 № 1 сторони дійшли згоди про те, що договірна ціна щомісячної передоплати за надані зберігачем послуги по зберіганню складає: камера холодильника - 270,00 грн./у т.ч. ПДВ 20 %/ за 1 кв.м. на місяць. Загальна сума договору з ПДВ - 1 140 532,26 грн. Загальна вартість наданих послуг нараховується та сплачується пропорційно фактичної кількості днів у випадку надання послуг у неповному місяці. Також, 10.03.2020 сторонами укладено додаток № 02 до договору, відповідно до пункту 1 якого зберігач за попередньою домовленістю зобов`язується надати послуги з проведення вантажних робіт, а саме послуги по навантаженню/розвантаженню 1 палети (на/з машини) на холодильнику, а поклажодавець зобов`язується сплатити за надані послуги. Згідно з пунктом 2 додатку сторони дійшли згоди про те, що вартість наданих послуг встановлюється відповідно до розрахунку кошторисної вартості послуг: 1 палета - 35,05 грн. з ПДВ. Поклажодавець зобов`язується перерахувати на зазначений в договорі поточний рахунок зберігача кошти протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту надання послуг (пункт 3 додатку). 16.09.2020 ТОВ "Комплекс Агромарс" звернулося до Державної організації Комбінату "Прогрес" Державного агентства резерву України з листом № 339 щодо часткового повернення товару зі зберігання та зменшення площі, відведеної для зберігання продукції до 5,00 кв.м. з 01.10.2020. Крім того, ТОВ "Комплекс Агромарс" виявило намір розірвати договір зберігання від 10.03.2020 № 95. 01.10.2020 сторонами укладено додаток № 03 до договору, яким внесено зміни до пункту 1 договору, а саме: з 01.10.2020 по 31.10.2020 площа камери холодильника становить 5 кв.м. Пунктом 2 додатку погоджено, що договір розривається 01.11.2020 за взаємною згодою сторін. Разом із цим, за вересень 2020 року за ТОВ "Комплекс Агромарс" утворилася заборгованість за надані послуги (від 30.09.2020 № 4/20) на суму 841,20 грн. Так, згідно з рахунком від 22.09.2020 № 2088 ТОВ "Комплекс Агромарс" були надані послуги по навантаженню/розвантаженню палет на холодильнику на суму 701,00 грн., крім того ПДВ 140,20 грн. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне. Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. За змістом частин 1, 2 статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення (частини 1, 2 статті 938 Цивільного кодексу України). Відповідно до частин 1, 2 статті 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати. Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що згідно з рахунком від 22.09.2020 № 2088 ТОВ "Комплекс Агромарс" були надані послуги по навантаженню/розвантаженню палет на холодильнику на суму 701,00 грн., крім того ПДВ 140,20 грн., тобто на загальну суму 841,20 грн. За умовами додатку від 10.03.2020 № 02 до договору зберігання від 10.03.2020 № 95 ТОВ "Комплекс Агромарс" зобов`язалося перерахувати грошові кошти за надані послуги по навантаженню/розвантаженню палет (на/з машини) на холодильнику протягом 5 банківських днів з моменту надання послуг. Ураховуючи те, що в установлений додатком від 10.03.2020 № 02 до договору зберігання від 10.03.2020 № 95 строк ТОВ "Комплекс Агромарс" надані Державною організацією Комбінатом "Прогрес" Державного агентства резерву України послуги по навантаженню/розвантаженню палет на холодильнику на суму 841,20 грн. з ПДВ не оплатило, та доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явлених позовних вимог про стягнення даної суми коштів з ТОВ "Комплекс Агромарс". Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заявленої суми з відповідача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, витрати по сплаті судового збору в покладаються на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757) на користь Державної організації "Комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,24, ідентифікаційний номер 14373207) 841 (вісімсот сорок одну) грн. 20 коп. заборгованості та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. 3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Повний текст рішення складено 11.01.2021 Суддя Д.В. Мандичев

Результат: granted