Вид судочинства: criminal
Суддя: Мантуляк Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 21 лютого 2019 року близько 21 год., знаходячись при вході у квартиру [ADDRESS] , з метою залякування, прагнучи викликати у потерпілого [PERSON] побоювання за своє життя, посягаючи на його особисту безпеку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, висловлював словесно погрози вбивством [PERSON] , зокрема, висловлював намір позбавити його життя у майбутньому, після чого вхопив пальцями лівої руки з рукава своєї куртки ніж, та, тримаючи його лівою рукою, демонстрував потерпілому та здійснював ним рухи, чим викликав у потерпілого [PERSON] побоювання за своє життя і життя членів своєї сім`ї, а також в агресивній формі висловлював щодо потерпілого погрози позбавити його життя, які останній сприйняв як реальні. Вищевказаними умисними діями, які виразились у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст.129 КК України. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати показання. Крім того, обвинувачений цивільний відповідач [PERSON] частково визнав цивільний позов потерпілого цивільного позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 гривень, які зобов`язався відшкодувати потерпілому. Незважаючи на визнання [PERSON] вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, його винуватість підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду. Так, потерпілий [PERSON] надав в суді показання, згідно із яких встановлено, що 21 лютого 2019 року до нього декілька разів на домофон телефонував [PERSON] та вимагав вийти на вулицю поговорити, на що він відмовився. Згодом він погодився поговорити у коридорі будинку та впустив [PERSON] до під`їзду. Тоді ж він поклав на запис власний мобільний телефон, для того щоб зафіксувати розмову із [PERSON] , так як передбачав можливість негативного розвитку події. Коли [PERSON] прийшов та став на поріг квартири, вони почали розмовляти щодо конфлікту, який мав місце упродовж тривалого періоду між ним та сусідкою [PERSON] . Вказаний конфлікт виник на ґрунті поганої звукоізоляції квартир. Майже відразу розмова із [PERSON] переросла у словесний конфлікт, в ході якого останній почав нецензурною лайкою йому погрожувати фізичною розправою, а згодом із рукава куртки витягнув ножа, якого перекладав із руки в руку та словесно погрожував нецензурною лайкою фізичною розправою. Він в свою чергу взяв металеву «взувачку», побоюючись погроз, оскільки у квартирі перебували також його дружина і малолітня дитина. Тоді ж із сусідньої квартири періодично виходила сусідка [PERSON] та намагалася заспокоїти [PERSON] . В подальшому [PERSON] кинув у глиб квартири флягу із водою, яка стояла при вході, декілька разів гримнув сильно дверима і пішов з місця події. Він відразу ж замкнув двері на замок. Під час конфлікту його дружина [PERSON] викликала працівників поліції. Також зазначив, що погрози [PERSON] про вбивство він сприйняв реально, побоювався за власне життя та життя дружини і дитини. Цивільний позов про стягнення із обвинуваченого - цивільного відповідача 70000 гривень на відшкодування моральної шкоди просив задовольнити в повному обсязі, оскільки кримінальним правопорушенням йому було завдано моральної шкоди, яка полягала у порушенні честі і гідності позивача, душевних стражданнях та переживаннях, вчинення діяння у присутності дружини і малолітнього сина, в подальшому він побоювався за їх життя і здоров`я під час прогулянок, хвилюванні та душевному неспокої, а також побоюванні за власне життя. Аналогічні показання в судовому засіданні надала і свідок [PERSON] . Із показань в суді свідка [PERSON] вбачається, що в неї із сім`єю [PERSON] склалися тривалі неприязні відносини, оскільки у квартирах погана звукоізоляція. [PERSON] постійно її «тероризував», гупаючи у стіни, кричав у нічний час, у зв`язку з чим вона зверталася із заявою до дільничного офіцера поліції, а також просила [PERSON] поводити себе тихіше. Також про вказану проблему вона розповіла друзям і знайомим, в т.ч. й [PERSON] . У вечір події вона почула шум та крик на коридорі, у зв`язку з чим виглянула із квартири. Намагалася зупинити [PERSON] . Вона перебувала за плечима [PERSON] , у руках останнього не бачила ножа, проте бачила ліхтарика. Чула сварку, проте слова сварки вона не запам`ятала. Відповідно до даних протоколу від 21 лютого 2019 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення потерпілий [PERSON] того ж дня о 22 год. звернувся до поліції із усною заявою про те, що особа на ім`я [PERSON] із застосуванням кухонного ножа погрожувала потерпілому вбивством (а.м.к.п.81). Відомості із заяви потерпілого [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2019 року о 08 год. 37 хв. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України (а.м.к.п.75). За даними дослідженого в судовому засіданні оригіналу відеозапису «20190221_205947.мр4», який був створений 21 лютого 2019 року о 21 год. 04 хв., що міститься на телефоні «Samsung Galaxy S7» потерпілого [PERSON] , ІМЕІ 1: [NUMBER] , ІМЕІ 2: [NUMBER] (копія відеозапису потерпілим долучено до позовної заяви, а також згідно із ч.11 ст.290 КПК України вказаний доказ було відкрито сторонам кримінального провадження), судом встановлено, що перед входом у квартиру потерпілого [PERSON] між останнім та [PERSON] виник конфлікт, в ході якого [PERSON] неодноразово висловлював нецензурною лайкою слова погроз вбивством потерпілому [PERSON] , а також демонстрував предмет, зовні схожий на кухонний ніж, при цьому погрожував словесно вбивством потерпілому. Із відеозапису також вбачається, що потерпілий сприйняв слова [PERSON] як реальну погрозу, оскільки відступив у коридор квартири, попереджував дружину про наявність у [PERSON] ножа, а також поспіхом зачинив двері на ключ після того, як [PERSON] вийшов із квартири, гримнувши із значною силою вхідними дверима. За даними висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №131 від 11 березня 2019 року (а.м.к.п.125-126) [PERSON] будь-яким психічним захворюванням не страждає, міг та може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Показання потерпілого [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] , дані відеозапису події, висновку судово-психіатричної експертизи судом оцінюються як належні докази, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] . Крім того, показання потерпілого та свідків судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків та потерпілого в судовому засіданні, з наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілого. Також зазначені показання потерпілого [PERSON] та свідка [PERSON] судом оцінюються як достовірні, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості судом не встановлено. Вказані показання потерпілого і свідка збігаються у деталях, а також об`єктивно підтверджуються іншими доказами у провадженні, зокрема даними відеозапису події. Показання свідка [PERSON] підтверджують ту обставину, що дійсно 21 лютого 2019 року мав місце конфлікт між [PERSON] та [PERSON] . Поряд з цим, судом не беруться до уваги доводи про те, що свідок не чула слова погроз, оскільки вказані показання спростовуються відеозаписом події, із яких вбачається, що [PERSON] неодноразово погрожував [PERSON] вбивством. Також судом оцінюється як допустимий доказ дані оригіналу відеозапису події, копія якого було долучено до позовної заяви потерпілого, оскільки оригінал відеозапису було відкрито сторонам кримінального провадження та долучено до провадження з дотриманням вимог ч.11 ст.290 КПК України, а також відеозапис було продемонстровано в судовому засіданні з дотриманням вимог ст.359 КПК України. Дані висновку експертів визнаються допустимим доказом, оскільки експертиза проведена особами, які можуть бути згідно із ст.69 КПК України експертами у кримінальному провадженні, експерти були залучені з дотриманням вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновок експертів відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України. Судом визнається недопустимими доказами дані протоколу добровільної видачі речових доказів, документів від 23 лютого 2019 року (а.м.к.п.93), протоколу огляд документів від 23 лютого 2019 року, згідно із яких потерпілий [PERSON] добровільно надав працівникам поліції на ДВД-диску копію відеозапису події, оскільки вказаний документ в порушення вимог ч.5 ст.237 КПК України не було відразу опечатано із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. Той факт, що вказаний речовий доказ не опечатувався у встановленому законом порядку свідчать і дані протоколу огляду від 23 лютого 2019 року (а.м.к.п.94-96,98), згідно із якого слідчий оглянув не опечатаний будь-яким чином ДВД-диск. З цих же підстав на переконання суду підлягають визнанню недопустимими доказами як «плоди отруєного дерева» і дані вищевказаного протоколу огляду вказаного доказу. Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, призначивши йому покарання у виді арешту на строк два місяці. Початок строку відбування покарання [PERSON] рахувати з моменту приведення вироку до виконання. Цивільний позов потерпілого цивільного позивача [PERSON] до обвинуваченого цивільного відповідача [PERSON] про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти вимог позову відмовити. \~ Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 22 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019240070000231, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, ДВД-диски із відеозаписами події (а.м.к.п.48,58,98), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого\~КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.\~\~\~\~ Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] \~ \~ \~ \~

Результат: guilty