Вид судочинства: administrative
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач протиправно позбавив права [PERSON] , як члена сім`ї позивача, права на отримання пільг по сплаті за комунальні у зв`язку із досягненням сина повноліття. Позивач зазначає, що дійсно його син досяг повноліття, однак це не спростовує факту, що він навчається в університеті та закінчив тільки 1 курс. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, на переконання позивача, його син [PERSON] являється членом сім`ї позивача, а тому має право на призначення пільг відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як член сім`ї учасника бойових дій, тим паче, зважаючи на те, що син проживає разом однією сім`єю з позивачем та буде навчатись в університеті до 23 років. З огляду на наведене, [PERSON] просить суд: · визнати протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради щодо позбавлення [PERSON] права пільги, як члена сім`ї учасника бойових дій [PERSON] , відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; · зобов`язати відповідача поновити надання пільг [PERSON] , як члену сім`ї учасника бойових дій [PERSON] , відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 01.06.2020 року. Третьою особою - [PERSON] надано пояснення на адміністративний позов, відповідно до яких останній просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з тих самих підстав, що і зазначені позивачем. Відповідачем надано відзив на позовну заяву. В обґрунтування незгоди, представник відповідача зауважує, що оскільки з досягненням повноліття [PERSON] перестав бути членом сім`ї позивача, на якого згідно з положеннями законодавства надається відповідна знижка на оплату за користування комунальними послугами, Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради було правомірно відмовлено позивачу у наданні пільг, як члену сім`ї пільговика, оскільки останній не має права на пільги. В свою чергу, факт родинних відносин в розумінні сімейного чи цивільного законодавства, а також спільне проживання з позивачем і ведення спільного господарства, саме по собі не є достатньою підставою для віднесення осіб, які мешкають разом з позивачем, окрім дружини, до категорії осіб, передбачених ст. 51 Бюджетного кодексу України. Ухвалою від 02.11.2020 Донецький окружний адміністративний суд прийняв до розгляду позовну заяву [PERSON] до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії та відкрив провадження по справі № 200/9929/20-а. Розгляд адміністративної справи № 200/9929/20-а суд визначив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Позивач - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями паспорта серії [NUMBER] (а.с.4-8). Крім того, [PERSON] має статус учасника бойових дій, відповідно до посвідчення серії [NUMBER] та рішення від 14.12.2018 № 8/І/V/347 та перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги з 19.0.2019 як учасник бойових дій за адресою: [ADDRESS] , згідно з довідкою територіального відділу по роботі з громадянами Лівобережного району Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 28.02.2019 № 04.1413вих1166 (а.с.12-13, 18). Судом встановлено, що третя особа [PERSON] , [INFO] є сином позивача, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.07.2002 (а.с.16). [PERSON] проживає разом з позивачем та своєю матір`ю [PERSON] , що підтверджується довідками про склад сім`ї від 01.03.2019 та від 17.09.2020, наданими ККП «КК «Східна» та зареєстрований за однією адресою (а. с. 22-23). Відповідно до листа відповідача від 29.10.2019 № Я-18580-13-1.1.2 з 19.02.2019 позивачу була надана пільга по сплаті за житлово-комунальні послуги за адресою [ADDRESS] у розмірі 75 % на 3 особи: позивача - [PERSON] , його дружину - [PERSON] та сина - [PERSON] (до досягнення повноліття) (а.с.15). Водночас, листом від 24.06.2020 № Я-7649-13-1.1.2 Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради повідомив, що пільга по сплаті за житлово-комунальні послуги з 01.06.2020 надається на 2 особи: позивачу та його дружині. Пільга на сина не надається у зв`язку із досягненням ним повноліття з 01.06.2020 (а.с.19). Не погоджуючись із відмовою у наданні сину пільги, [PERSON] звернувся до суду з цим позовом. Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ (далі по тесту Закон № 3551-ХІІ) цей закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я. Згідно з п. 4-5 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю. Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю). Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього (ч. 2 ст. 12 Закону № 3551-ХІІ). Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок надання пільг, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 16.02.1994 № 94 пільги щодо оплати житла та комунальних послуг надаються ветеранам війни, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, і особам, на яких поширюється чинність зазначеного Закону, незалежно від того, хто є наймачем і яка форма власності житлового фонду, з урахуванням членів їх сім`ї, які проживають разом з ними, виходячи із встановлених чинним законодавством норм житла та розміру плати за користування ним. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі» визначено, що якщо в одному житловому приміщенні право на пільги на оплату житлово-комунальних послуг мають кілька пільговиків, розрахунок суми пільги здійснюється одному із таких пільговиків, який має право на більший за розміром відсоток знижки плати, з урахуванням розміру пільг інших пільговиків (пункт 6 постанови) Відповідно до ст. 17 Закону № 3551-ХІІ фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. Частиною 3 ст. 102 Бюджетного кодексу України встановлено, що за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот надаються житлові субсидії населенню та пільги ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону № 3551-ХІІ. Приписами ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України визначено, що при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним, за умови що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним. Проаналізувавши зміст наведених правових норм, суд зазначає, що Закон № 3551-ХІІ визначає види пільг та категорії осіб, на яких вони поширюються, а Бюджетний кодекс України конкретизує певні процедури та критерії надання таких пільг. При цьому, норми зазначених актів законодавства, на думку суду, повинні застосовуватись в їх сукупності, оскільки не суперечать, а доповнюють одна одну. Зокрема, ст. 51 Бюджетного кодексу України, зміст якої наведено вище, конкретизовано вимоги до членів сім`ї пільговика, які враховуються при наданні пільг. Доказів того, що інші особи (окрім дружини позивача), які зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] належать до осіб, визначених ч.5 ст.51 Бюджетного кодексу України, матеріали справи не містять. Тоді як факт родинних відносин в розумінні сімейного чи цивільного законодавства, а також спільне проживання з позивачем і ведення спільного господарства, сам по собі не є достатньою підставою для віднесення осіб, які мешкають разом з позивачем, окрім дружини, до категорії осіб, передбачених ст. 51 Бюджетного кодексу України. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, син позивача не належить до жодної категорії осіб, зазначених у ч. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України. Зокрема, [PERSON] є повнолітнім, та щодо нього не встановлено даних, що свідчили б про те, що він є інвалідом з дитинства I або II групи, чи інвалідом I групи. Зазначені обставини, не заперечує і сам позивач. Відтак, оскільки з досягненням повноліття [PERSON] перестав бути членом сім`ї позивача, на якого згідно з положеннями законодавства надається відповідна знижка на оплату за користування комунальними послугами, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачу наданні відповідної пільги його сину, як члену сім`ї пільговика, оскільки останній не має права на пільги, передбачені ст. 13 Закону № 3551-ХІІ. Суд не знаходить підстав для поширення на спірні правовідносини положень рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») з огляду на те, що про тлумачення положень Закону № 3551-ХІІ в зазначеному рішенні не йдеться. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2019 у справі № 219/10374/15. Відповідно до ст.ст. 7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Резолютивна частина:
У задоволенні позову [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (код ЄДРПОУ 41336065, 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Миру, будинок 70), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, - відмовити повністю. Повний текст рішення складено та підписано 04.01.2021 року. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Результат: denied