Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Литовченко Н. О.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Постановою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 листопада 2017 року [PERSON] визнаний винним і підданий адміністративному стягненню за те, що він 27 серпня 2017 року о 02 год. 30 хв. в м. Суми по вул. А.Шептицького, поблизу буд.№19, керував транспортним засобом ВАЗ-2108, д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується показами газоаналізатора Drager «Alcotest» №0034, позитивний - 1,46 ‰ в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 «А» ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. У поданій апеляційній скарзі [PERSON], не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, порушує питання про скасування постанови суду в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, та закриття провадження у вказаній справі. Свої вимоги мотивує тим, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, без встановлення усіх обставин справи та доведеності порушення. Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, а тому вимога поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння та процедура складення протоколу є неправомірними. Зауважує, що жоден з наявних у матеріалах справи доказів не доводить факту його перебування за кермом транспортного засобу, а посилання суду в оскаржуваному судовому рішенні на пояснення свідків, які мали бути встановлені і допитані безпосередньо в судовому засіданні, є недоречними. Наголошує, що до пояснень свідків Колєснік М.М. та Крамаренко В.Л. слід ставитись критично та вважати їх неналежним доказом, оскільки вони є зацікавленими особами, а незацікавлені свідки [PERSON] та [PERSON] спростували факт керування ним транспортним засобом, та їх покази є послідовними та зрозумілими. Вказує, що недоречним є посилання суду на відеозапис нагрудної камери як на доказ підтвердження його винуватості, оскільки з вказаного відеозапису не вбачається факт керування ним транспортним засобом. Наголошує, що суд першої інстанції не дав правової оцінки доводам сторони захисту з приводу того, що огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків не здійснювався, при цьому у протоколі відсутні відомості щодо його відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного або незгоди з результатами такого огляду, засвідчені двома свідками, як того вимагає закон, в зв'язку з чим вказані докази є неналежними та недопустимими. Заслухавши пояснення [PERSON] на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Висновок судді про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №136974 від 27.08.2017 р. (а.с.3), протоколом АА №123126 про адміністративне затримання за ч.1 ст.130 КУпАП від 27.08.2017 р. (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що стан сп'яніння [PERSON] склав 1,46 ‰ (а.с.5), рапортом інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Суми Колєснік М.М. (а.с.6); письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] (а.с.7,8); відеозаписом (а.с.28,37), показами свідка Крамаренко В.Л. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], та, з огляду на протиріччя їх показів з приводу тих обставин, через які саме двері з автомобіля виходила [PERSON], суд першої інстанції обґрунтовано вказані покази не взяв до уваги. Разом з тим, допитана в ході судового розгляду інспектор роти №2 УПП в м. Суми, лейтенант поліції Крамаренко В.Л. в судовому засіданні підтвердила, що саме [PERSON] бачила за кермом автомобіля. Окрім того, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що усі присутні в автомобілі ВАЗ-2108 особи, в тому числі і 2 жінки, виходили через пасажирські двері вказаного транспортного засобу, що за своїми технічними характеристиками є трьохдверним, та вказане свідчить про суперечливість показів як самого [PERSON], так і [PERSON] з приводу керування даним транспортним засобом саме [PERSON] В той же час, з вказаного відеозапису слідує, що саме [PERSON] проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння та будь-яких даних щодо можливого керування транспортним засобом іншою особою, відеозапис та матеріли справи не містять. За таких обставин, доводи [PERSON] з приводу недостатності вказаних доказів для визнання його винним у вчинення інкримінованого правопорушення, відсутності будь-яких даних на підтвердження факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, неправомірності вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп'яніння та процедури складення протоколу, а також недоречності посилання суду на відеозапис нагрудної камери як на доказ підтвердження винуватості [PERSON], з огляду на викладене, є безпідставними, при цьому обрану [PERSON] відповідну позицію колегія суддів розцінює як спосіб захисту, направлений на уникнення від відповідальності за скоєне правопорушення. Разом з тим, суд першої інстанції правомірно та на законних підставах у сукупності і з іншими доказами на підтвердження винуватості [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, взяв до уваги пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт перебування [PERSON] у стані алкогольного сп'яніння, а тому доводи [PERSON] в цій частині також не є слушними. Що стосується доводів апелянта в частині хибності та суб'єктивності пояснень свідків Колєснік М.М. та Крамаренко В.Л. з приводу перебування саме [PERSON] за кермом автомобіля, то під час апеляційного розгляду вказані доводи не знайшли свого належного підтвердження. Так, зі змісту рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП в м. Суми, старшого лейтенанта поліції Колєсніка М.М. вбачається, що 27.08.2017 року він, перебуваючи у складі екіпажу «Фрегат-152» спільно з лейтенантом поліції Крамаренко В.Л. відпрацьовували вул. Косівщинську по орієнтуванню, а саме: водій ТЗ ВАЗ-2108 білого кольору керує автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, при цьому близько 02 години 30 хвилин було виявлено автомобіль ВАЗ-2108, н.з. [NUMBER], котрий повертав на вул. Шептицького та сильно прискорювався, при цьому допитана в ході судового розгляду інспектор роти №2 УПП в м.Суми, лейтенант поліції Крамаренко В.Л. в судовому засіданні підтвердила, що саме [PERSON] бачила за кермом автомобіля. За таких обставин, підстав ставити під сумнів надані Колєсніком М.М. та Крамаренко В.Л. покази під час судового розгляду в суді першої інстанції, а також відповідний рапорт та вважати вказаних свідків зацікавленими особами у наданні пояснень проти [PERSON], в апеляційного суду немає. В той же час свідків [PERSON] та [PERSON], які під час судового розгляду давали суперечливі покази з приводу того, через які двері виходила з автомобіля [PERSON], не можна вважати незацікавленими особами з огляду на те, що [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] - його знайомим. Що стосується решти доводів апелянта, зокрема в частині не проведення у відношенні нього огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер» працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків, то жодного доказу, який би спростовував винуватість [PERSON] у правопорушенні, яке йому інкримінується, надано не було, до того ж вказані доводи не є визначеними законом підставами для скасування вказаного судового рішення. Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік накладено на [PERSON] згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення. Враховуючи вищевикладене, постанова суду у даній справі є законною і обґрунтованою, а тому зміні чи скасуванню за поданою апеляційною скаргою не підлягає.

Резолютивна частина:
Постанову судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 23 листопада 2017 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу [PERSON] - без задоволення. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. Суддя Апеляційного суду Сумської областіЛитовченко Н. О. .

Результат: denied