Вид судочинства: commercial
Суддя: Бондарєв Едуард Миколайович
Дата ухвалення: 2023-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
Наказом ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 25.02.2021 № 22-ос звільнено [PERSON] з 02.03.2021 з посади 0,85 ставки доцента кафедри "Економіка та менеджмент" у зв`язку із відмовою від продовження роботи в наслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. 09 березня 2021 року [PERSON] звернулась із заявою про надання їй статусу безробітного до Дніпровського міського центру зайнятості. На підставі ч. 1, ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" було прийнято рішення надати статус безробітного [PERSON] (наказ № НТ210310 від 10.03.2021). Відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" наказом Дніпровського міського центру зайнятості № НТ210310 від 10.03.2021 [PERSON] на період з 09.03.2021 по 28.03.2022 призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу понад 10 років 70 % середньої заробітної плати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру. Рішенням Жовтневого районного суду № 201/3206/21 від 12 січня 2022 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, (справа №201/3206/21; провадження №22-ц/803/3534/22) звільнення [PERSON] визнано незаконним та вирішено негайно поновити її на роботі на попередньо займаній посаді та здійснити визначені судом виплати - середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Визнано незаконним наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 01.10.2020 №122-ос в частині визначення строку дії трудового договору, укладеного з [PERSON] до 31.12.2020; наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна від 31.12.2020 № 182-ос в частині продовження строку дії трудового договору, укладеного з [PERSON] до 02.03.2021; наказ ректора Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В.Лазаряна від 25.02.2021 № 22-ос про звільнення [PERSON] з 02.03.2021 з посади 0,85 ставки доцента кафедри "Економіка та менеджмент" у зв`язку із відмовою від продовження роботи в наслідок зміни істотних умов праці на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. Поновлено [PERSON] на посаді 0,85 ставки доцента кафедри "Економіки та менеджменту" Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна з 02.03.2021. Рішенням Жовтневого районного суду № 201/3206/21 від 12 січня 2022 року набрало законної сили 12.01.2022. На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2022 Український Державний університет науки і технологій виніс наказ №121-ос від 24 червня 2022 року про поновлення [PERSON] на посаді 0,85 ставки доцента кафедри Економіка та менеджмент на умовах строкового договору з 02.03.2022 по 30.06.2022. За період перебування на обліку в Дніпровському міському центрі зайнятості [PERSON] нарахована та виплачена допомога по безробіттю за період з 09.03.2021 по 28.03.2022 в розмірі 100 818, 41грн. Наказом №НТ220721 від 21.07.2022 Дніпровського міського центру зайнятості прийнято рішення про повернення коштів за рахунок роботодавця відповідно до абз.2, п.4, ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Дніпровський міський центр зайнятості звернувся з претензією на суму 100 818,41 грн. Претензія була направлена 01.08.2022 та отримана 04.08.2022. 07 вересня 2022 року на адресу позивача надійшла відповідь на претензію (вих.№ 45/1124-21/3 від 18.08.2022) від Українського державного університету науки і технологій, в якій зазначено, що з вимогами викладеними у претензії Український Державний університет науки та технологій погодитися не може у зв`язку із виплатою [PERSON] повного розміру грошових коштів у добровільному порядку. З даними висновками відповідача позивач не погодився оскільки відповідач зобов`язаний виконати вимогу, передбачену Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування позивачу 100 818,41 грн. виплачених [PERSON] , як допомога по безробіттю, що й стало причиною виникнення спору. Предметом доказування є обставини, пов`язані з наявністю правових підстав для відшкодування відповідачем позивачу коштів, виплачених останнім безробітному [PERSON] , поновленому на роботі за рішенням суду. Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна розпочати роботу. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 зазначеного Закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина друга статті 43 Закону України "Про зайнятість населення"). Згідно з пунктом 2 частини першої статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону. Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття. Відповідно до частини першої статті 22 цього Закону право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. Пунктом 2 частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. За частиною першою статті 34 цього Закону Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу. За змістом частини четвертої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Отже, положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено право Фонду стягувати з роботодавця, а відтак обов`язок останнього відшкодовувати суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду. У питанні визначення роботодавця слід враховувати нормативні положення статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", за змістом якої термін "роботодавці" вживається в цьому Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" під роботодавцями розуміються підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Відповідач у цій справі є юридичною особою з повним обсягом законодавчої право- та дієздатності. Доказів на спростування самостійного ведення розрахунків із застрахованими особами відповідач суду не надав. За таких обставин Дніпровський міський центр зайнятості є державною установою, що виконує завдання і функції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законами України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення". У свою чергу Дніпровський національний університет залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна є роботодавцем по відношенню до [PERSON] як застрахованої особи, яка, перебуваючи у стані безробітного у період з 09.03.2021 по 28.03.2022, отримала від позивача грошову допомогу по безробіттю у сумі 100 818,41 грн. Обов`язок відповідача відшкодувати сплачену позивачем зазначену допомогу по безробіттю презюмується відповідно до статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Доказів відшкодування здійснених позивачем на користь [PERSON] виплат відповідач суду не надав. Відтак позовні вимоги позивача є законними й обґрунтованими. Судовий збір у сумі 2 481,00 грн. покладається на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Дніпровського міського центру зайнятості до Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна про стягнення 100 818,41 грн. коштів виплачених як допомога по безробіттю задовольнити повністю. Стягнути з Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (49010, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2, ідентифікаційний код 01116130) на користь Дніпровського міського центру зайнятості (49017, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Авіаційна, буд. 41, ідентифікаційний код 40991299) 100 818,41 грн., нараховані та виплачені [PERSON] в якості допомоги по безробіттю, судовий збір у сумі 2 481,00грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Суддя Е.М. Бондарєв

Результат: granted