Вид судочинства: criminal
Суддя: Міросєді А. І.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
10 листопада 2023 року об 11:30 год., тобто в умовах воєнного стану, в [ADDRESS] заступником з МПЗ командира [INFO] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] , який є начальником за посадою та військовим званням для стрільця-снайпера 3 штурмового відділення 2 штурмового взводу [INFO] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , доведено до останнього бойове розпорядження (наказ) командира 2 штурмового батальйону військової частини [NUMBER] майора [PERSON] від 10.11.2023 № 20/15 щодо заміни особового складу на позиціях поблизу [ADDRESS] , зайняття оборони поблизу вказаного населеного пункту та проведення інженерно-фортифікаційних заходів із готовністю до виконання завдання до 13:00 год. 10 листопада 2023 року. При цьому наказ виданий в установленому Законом порядку, відповідною особою в межах наданих йому повноважень, зміст наказу не суперечить чинному законодавству, та не був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод солдата [PERSON] , не носив в собі явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього. Однак, солдат [PERSON] , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.11.2023 приблизно о 10:30 год., тобто в умовах воєнного стану, знаходячись у [ADDRESS] , відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, доведений йому заступником з МПЗ командира [INFO] штурмового батальйону військової частини [NUMBER] старшим лейтенантом [PERSON] , чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану. Своїми умисними діями, що виразилися у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненому в умовах воєнного стану, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України. 10 листопада 2023 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України. 29 грудня 2023 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону [PERSON] , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 62023050010004321 від 14 листопада 2023 року, та обвинуваченим [PERSON] , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з даною угодою [PERSON] під час судового розгляду зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та щиро розкаятися у скоєному. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у якому обвинувачується [PERSON] , його особу, який є не судимим, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, у т.ч. співпрацювання зі стороною обвинувачення, сторони дійшли згоди про призначення [PERSON] покарання за ч.4 ст. 402 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України у виді більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців. При цьому [PERSON] , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на його призначення. Прокурор [PERSON] у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Захисник [PERSON] у судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити. Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Обвинувачений [PERSON] беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому діянні; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання. Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого [PERSON] беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає. Також судом з`ясовано, що обвинувачений [PERSON] цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України у виді більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме 1 року тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у якому обвинувачується [PERSON] , його особу, який є не судимим, неодружений, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, у т.ч. наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження. Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Цивільний позов не пред`являвся. Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) відсутні. Речових доказів немає. Запобіжний захід відносно обвинуваченого [PERSON] слід залишити у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти до набрання вироком законної сили.

Резолютивна частина:
Угоду про визнання винуватості, що укладена 29 грудня 2023 року між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] , - затвердити. [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 05 грудня 2023 року покарання із застосуванням ст.ст. 69, 62 КК України у виді 1 (одного) року тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців. Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому [PERSON] до набрання вироком законної сили залишити існуючий у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти. Строк відбування покарання засудженому [PERSON] обчислювати з моменту затримання з 10 листопада 2023 року. Зарахувати засудженому [PERSON] у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, починаючи з 10 листопада 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати (витрати на залучення експертів) відсутні. Речових доказів немає. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, захиснику та прокурору. Суддя

Результат: guilty