Вид судочинства: administrative
Суддя: Сердинський В. С.
Дата ухвалення: 2010-08-05 00:00:00+03

Обставини справи:
[PERSON] звернулася до суду з позовом до управління пенсійного фонду України у місті Броварах Київської області про перерахунок пенсії та виплату недоплаченої суми пенсії. Позивачка зазначила, що згідно із Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року, [PERSON], [INFO], є дитиною війни. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. Таким чином, з 01 січня 2006 року їй повинна була виплачуватись державна соціальна допомога у виді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України та є неконституційним п.12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, яким було зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, на підставі якої повинно було нараховуватись та виплачуватись підвищення до пенсії. Пунктом 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та визначено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 вказані положення Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України теж були визнані неконституційними. Оскільки зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни більше не вносилися, тому у 2008 2009 роках громадянам, які мають статус дітей війни, пенсії мали підвищуватися на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до цієї статті. Мінімальна пенсія за віком згідно із ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. [PERSON] ПФУ в порушення вимог чинного законодавства нарахування та виплату підвищення до пенсії їй не здійснило. Про порушення своїх прав позивачка дізналась 07.11.2007 року після публікації у Віснику Конституційного Суду України вказаного Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року, тому вважає, що річний строк для звернення до суду слід рахувати з цього числа. Необхідно також врахувати, що вона є людиною похилого віку, пенсіонером і не могла раніше дізнатися про порушення її прав. Вважає, що річний строк для звернення до суду нею пропущено з поважних причин. Посилаючись на викладене просила суд зобовязати [PERSON] ПФУ здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком та провести відповідні виплати за період з 01 січня 2006 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надав заяву в якій просила слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі. Відповідач [PERSON] ПФУ у судове засідання не зявились та надали заяву про можливість розгляду справи без участі їхнього представника, позовні вимоги не визнали, та вказали, що позивачка перебуває на обліку в [PERSON] ПФУ тому їй, як дитині війни, з 01 січня 2008 року виплачується підвищення до пенсії, тому порушення з боку [PERSON] ПФУ відсутні. Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2007 року № 1261, свої повноваження здійснює безпосередньо та через створені у встановленому порядку територіальні управління. У п. 9 даного Положення встановлено вичерпний перелік напрямків використання коштів Пенсійного фонду України, які використовуються за призначенням та вилученню не підлягають. Оскільки Законом України Про соціальний захист дітей війни передбачено фінансування виплати підвищення до пенсії із державного бюджету, а не із бюджету Пенсійного фонду, то порушень з боку [PERSON] ПФУ не має. Що стосується позовних вимог щодо виплати підвищення до пенсії за 2006 2007 роки, то необхідно зазначити, що у цей період механізм розрахунку підвищення пенсії, передбачений ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, орган, джерела та порядок здійснення підвищення до пенсії на законодавчому рівні визначені не були, тому відсутні підстави для перерахунку та виплати [PERSON] ПФУ позивачу соціальної допомоги за 2006 і 2007 роки. Твердження позивача про те, що на виконання Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року [PERSON] ПФУ повинно було перерахувати та виплатити їй підвищення до пенсії, на вимогах чинного законодавства не ґрунтується. В даний час питання виплати підвищення до пенсії дітям війни законодавчо врегульовано. З 01 січня 2008 року механізм реалізації положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни врегульований внесенням змін до цієї статті Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, згідно з якими дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Згідно із ст. 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту учасникам війни пенсії або грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищується на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Після Рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року по сьогоднішній день 49,80 грн. У вказаних розмірах [PERSON] ПФУ виплачувало та виплачує позивачу, як дитині війни, підвищення до пенсії, тому порушення вимог законодавства з боку відповідача відсутні. Крім того, розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування до перерахунку та підвищення пенсій не застосовується. Вказують на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду щодо вимог про стягнення недоотриманих сум державної соціальної допомоги за 2006 2007 роки, тому наполягає на застосуванні наслідків пропуску строку звернення до адміністративного суду. Судом встановлено, що згідно із ст. 1 Закону України Про соціальний захист дітей війни позивач [PERSON], [INFO], є дитиною війни та має право на отримання підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 цього Закону. Згідно із п. 1 розділу ІV Прикінцеві положення Закону України Про соціальний захист дітей війни цей [PERSON] набирає чинності з 01 січня 2006 року. Проте пунктом 17 ст. 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни на 2006 рік було зупинено. Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рік пункт 17 ст. 77 виключено, а ст. 110 викладено у новій редакції та встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом сьомим ст. 5 Закону України Про соціальний захист дітей війни, запроваджуються з 01 січня 2006 року, а ст. 6 у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної [PERSON] України з питань бюджету. [PERSON] було опубліковано 22 березня 2006 року, чинності він набрав з 01 квітня 2006 року, тому з цього часу ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни почала діяти. Однак підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни могло здійснюватись лише за певних умов, зокрема: поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі та згідно із порядком, який мав бути визначений Кабінетом Міністрів України та погоджений з Комітетом Верховної [PERSON] України з питань бюджету. Оскільки Кабінет Міністрів України у 2006 році такого порядку виплати дітям війни підвищення до пенсії не визначив, тому вимоги позивачки щодо виплати їй підвищення до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягають. Пунктом 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни знову було зупинено. Згідно із ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 3 ст. 22 Конституції України). Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік. Таким чином, з 09 липня 2007 року, тобто з дня прийняття Конституційним Судом України Рішення про неконституційність пункту 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, позивачу, як дитині війни, мало виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, зокрема пунктом 41 розділу ІІ Внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни було викладено у новій редакції та встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Судом встановлено, що починаючи з 01 січня 2008 року, відповідач [PERSON] ПФУ виплачує позивачу підвищення до пенсії у розмірі 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме: з 01 січня 47 грн., з 01 квітня 48,10 грн., з 01 липня 48,20 грн., з 01 жовтня 2008 року по даний час 49,80 грн. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 41 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік. Після прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 Верховною [PERSON] України зміни до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не вносилися, тому положення цієї статті, згідно з якими дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком, є чинними саме в такій редакції. Таким чином, з 22 травня 2008 року, тобто з дня прийняття Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 про неконституційність пункту 41 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік позивачу, як дитині війни, повинно виплачуватись підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при вирішенні цього спору щодо розміру підвищення до пенсії дітям війни з 22 травня 2008 року положення п. 8 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року № 530 застосуванню не підлягають. Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Проаналізувавши вищезазначені норми Законів України, Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, враховуючи положення ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд приходить до висновку, про те, що порушення прав позивача щодо невиплати їй підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком тривало в період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01 січня 2009 року по 23 липня 2010 року. Оскільки Рішення Конституційного Суду України зворотної дії не мають, тому не поширюються на період з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року та з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року. Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. З позовної заяви вбачається, що до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності [PERSON] ПФУ та зобовязання доплатити підвищення до пенсії за період з 2006 року по 2009 рік позивач звернувся 23.07.2010 року. Оскільки відповідач [PERSON] ПФУ наполягає на застосуванні пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо вимог доплати позивачу підвищення до пенсії за 2006 2007 роки, поважних причин пропуску позивачем цього строку судом не встановлено, тому позовні вимоги щодо доплати підвищення до пенсії за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року задоволенню не підлягають. Бездіяльність відповідача [PERSON] ПФУ щодо не проведення з урахуванням Рішень Конституційного Суду України своєчасного нарахування і виплати позивачу підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни суд вважає протиправною. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про соціальний захист дітей війни, державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. При цьому, ч. 3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Враховуючи той факт, що [PERSON] України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком, суд вважає за можливе застосувати саме ч. 1 ст. 28 даного Закону для розрахунку підвищення пенсії дітям війни. В даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України Про соціальний захист дітей війни, оскільки цим Законом як критерій визначення розміру щомісячної доплати до пенсії передбачено мінімальну пенсію за віком, що, на думку суду, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. За таких обставин, доводи відповідача [PERSON] ПФУ щодо відсутності підстав для застосування до перерахунку та підвищення пенсій дітям війни розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування є безпідставними, оскільки чинним законодавством іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, розміру мінімальної пенсії за віком не встановлено. Пенсійний фонд України діє у відповідності з Положенням Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п. 15 зазначеного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є [PERSON] Пенсійного фонду України міста Бровари Київської області, тому воно і повинно здійснювати відповідну доплату підвищення до пенсії позивачу. На підставі ст. ст. 22, 64, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Рішень Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та 22 травня 2008 року №10-рп/2008,

Резолютивна частина:
позов задовольнити. Визнати бездіяльність [PERSON] Пенсійного фонду України міста Бровари Київської області щодо ненарахування [PERSON] підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни протиправною. Зобовязати [PERSON] Пенсійного фонду України міста Бровари Київської області здійснити перерахунок пенсії [PERSON] з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та провести відповідні виплати за період з 22 травня 2008 року по 23 липня 2010 року з урахуванням проведених виплат. В іншій частині у задоволенні позову відмовити. На постанову протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області. Суддя В.С. Сердинський

Результат: granted