Вид судочинства: commercial
Суддя: Задорожна Н.О.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
На підставі укладеного між сторонами договору №09-12 від 14.05.2012р. та додаткових угод до нього № 1 від 14.01.2013 р.; № 2 від 02.04.2013 р.; № 3 від 03.07.2013р., позивач (продавець) зобов'язався відвантажити, а відповідач (покупець) зобов'язався прийняти та оплатити товар у асортименті, кількості та цінами, визначеними у підписаних продавцем та покупцем специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору. (а.с.9-15) Договір укладено згідно угоди між Урядом Республіки Бєларусь та Кабінетом Міністрів України "Про виробничу та науково-технічну кооперацію" від 29.05.2002р. У пунктах 2.3, 3.2, 3.3, 3.4, 6.1, 10.4 договору сторони досягли домовленості щодо того, що сума договору становить 1105910 доларів США, валюта платежу - долари США; поставка товару здійснюється на умовах "FCA м.Херсон (Інкотермс, 2000р.)"; датою поставки товару вважається дата відвантаження товару зі складу продавця на транспорт покупця; розрахунок за товар здійснюється покупцем по факту поставки протягом 90 календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця; усі документи, передані по факсимільному зв'язку мають юридичну силу з наданням протягом 60-ти календарних днів після їх одержання оригіналу. На підставі додаткових угод до договору №09-12: №1 від 14.01.2013р. та №2 від 02.04.2013р. сторони доповнили специфікацію додатковим асортиментом товару, а також збільшили суму договору до 1105910 доларів США. Сторони також внесли зміни до пункту 6.1 договору, зазначивши, що строк оплати товару не може перевищувати 90 днів від дати відвантаження його покупцю. При цьому, початком такого строку вважається дата відвантаження товару згідно митної декларації, а закінченням - дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця. У випадку порушення строків оплати з вини покупця, він зобов'язується відшкодувати продавцю матеріальні збитки, пов'язані з таким порушенням, а також сплатити штраф в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожний прострочений день оплати. (а.с.13-14) Додатковою угодою № 3 від 03.07.2013 р. сторони внесли зміни до пункту 8.1 договору № 09-12, згідно яких встановили, що вирішення спору в межах укладеного договору здійснюється господарським судом за місцезнаходженням позивача на підставі матеріального і процесуального права, що діє в державі позивача. На підставі довіреності № 4492 від 30.08.2013р. водій Піщенко С.І. згідно накладної №РН-114 від 03.09.2013 р. одержав у позивача товар на суму 105000 доларів США, на оплату якого було виставлено рахунок-фактуру №15-09-12 від 28.08.2013р. (а.с.18-20). Згідно штампу Херсонської митниці, що міститься в доданій до позовної заяви митній декларації №508050000/2013/010299 товар для митного контролю Херсонською митницею одержаний 06.09.2013р. (а.с.16). Таким чином, зазначена дата, на підставі п.6.1 договору № 09-12 є датою для відліку початку строку для оплати товару. Строк для оплати товару згідно з досягнутою між сторонами домовленістю складає 90 календарних днів, який рахується з дати відвантаження товару згідно митної декларації, отже, розрахунок за товар мав відбутися до 04.12.2013р. включно. У передбачені умовами договору строки відповідач договірні зобов'язання по оплаті товару не виконав, на дату розгляду справи борг відповідача не зменшився і складає 105000 доларів США. Відповідач доказів погашення боргу або заперечень по суті позову суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.4 Міжнародної угоди про порядок розгляду спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Верховною Радою України, компетентні суди країн - учасниць співдружності Незалежних Держав розглядають справи, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення до суду. На підставі додаткової угоди № 3 від 03.07.2013р. до договору № 09-12 сторони внесли зміни до його п.8.1, виклавши його в редакції, відповідно до якої вирішення спору в межах укладеного договору здійснюється господарським судом за місцезнаходженням позивача на підставі матеріального і процесуального права, що діє в державі позивача. Зважаючи на викладене, враховуючи положення ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. ст. 525, 526, ч.1 ст.530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 655 ЦК України, господарський суд визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Витрати по оплаті судового збору в сумі 16785 грн. 30 коп. покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. Стягнути з Республіканського унітарного підприємства "Гомельський завод сільськогосподарського машинобудування "Гомсільмаш", Республіка Бєларусь, м.Гомель, вул.Шосейна, 41, УНП 400051757, р.рахунки не відомі, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "Монада", м.Херсон, вул.Радянська, 46, валютний рахунок №26007000062929 в ПАТ "Укрсоцбанк" м.Херсон, МФО 300023, код ЄДРПОУ 19231110, - 105000 (сто п'ять тисяч) доларів США основного боргу та 16785 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 30 коп. витрат по оплаті судового збору. Наказ стягувачеві видати після набрання рішенням законної сили. Повний текст рішення складено 10.01.2014 р. Суддя Н.О. Задорожна

Результат: granted