Вид судочинства: civil
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
представник ТОВ "Бізнес позика" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 441735-КС-001 від 28.12.2021 у розмірі 43332,79 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 28.12.2021 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 441735-КС-001, який підписано електронним підписом позичальника, та згідно якого позичальнику надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 28.12.2021, сума кредиту 12000 грн; строк, на який надається кредит - 24 тижнів з дати його надання; дата повернення кредиту - 14.06.2022; процентна ставка фіксована - 0,86587500 в день; комісія за надання кредиту - 1800 грн. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. ТОВ "Бізнес позика" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти. Також, 06.01.2022 року між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] укладено Додаткову угоду № ДУ№1 до Договору № 441735- КС-001 про надання кредиту. Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ "Бізнес позика" надав Позичальнику додатково кредит в сумі 6000 грн. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 441735-КС-001 відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за кредитом на загальну суму 3240 грн. Станом на 09.10.2025 року у [PERSON] утворилась заборгованість за Договором №441735-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 43332,79 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000 грн; суми прострочених платежів по процентах - 24002,44 грн; суми прострочених платежів за комісією - 1330,35 грн. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.11.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися. В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] уклали кредитний договір № 441735-КС-001. Згідно з умовами договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Сума кредиту 12000 грн;строк, на який надається кредит - 24 тижнів з дати його надання; дата надання/видачі кредиту - 28.12.2021, дата повернення кредиту - 14.06.2022; процентна ставка фіксована - 0,86587500 в день; комісія за надання кредиту - 1800 грн. Протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором G-4305. 06 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" та [PERSON] уклали додаткову угоду № 1 до договору № № 441735-КС-001 від 28.12.2021. Відповідно до якої кредит збільшується на 6000 грн. та кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути, Кредит збільшений на 6000 грн у строки та на умовах викладених у Договорі. Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 18000 грн. Комісія за зміну умов Договору- 900 грн. Вказана додаткова угода № 1 укладена в електронній формі та підписаний одноразовим ідентифікатором G-8831. Згідно квитанції № 476863632 від 28.12.2021 ТОВ "Бізнес позика" перерахували грошові кошти на рахунок [NUMBER] в сумі 12000 грн, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] згідно договору № 441735-КС-001. Відповідно до квитанції 480563441 від 06.01.2022 ТОВ "Бізнес позика" перерахували грошові кошти на рахунок [NUMBER] в сумі 6000 грн, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] згідно додаткової угоди № 1 до договору № № 441735-КС-001 від 28.12.2021. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості, та згідно довідки про стан заборгованості за кредитним договором № 441735-КС-001 від 28.12.2021, станом на 06.11.2025 заборгованість [PERSON] становить 43332,79 грн, з яких: 18000 грн -заборгованість за кредитом; 24002,44 грн - заборгованість по відсотках; 13330,35 грн - заборгованість по комісії. Як вбачається з відповіді Акціонерного товариства "Акцент-Банк" № 20.1.0.0.0/7-20251223/0130 від 30.12.2025, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , також згідно виписки про рух коштів з 28.12.2021 по 16.06.2022, 28 грудня 2021 року на карту було зараховано грошові кошти в сумі 12000 грн, також 06 січня 2022 року на карту було зараховано грошові кошти в сумі 6000 грн (а.с. 30-39). Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У частині першій статті 509 ЦК України зазначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зроблено висновок, що "припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання". Згідно з вищевказаною довідкою-розрахунком, станом на 06.11.2025 заборгованість [PERSON] , за кредитним договором № 441735-КС-001 від 28.12.2021, становить 43332,79 грн, з яких: 18000 грн -заборгованість за кредитом; 24002,44 грн - заборгованість по відсотках; 13330,35 грн - заборгованість по комісії. При вирішенні спору судом враховується, що відповідачка отримала кредитні кошти, була повідомлена про умови, правила та відсотки банку, однак належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, що створило заборгованість. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий банком розрахунок заборгованості за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інструкції № 16909 від 27.10.2025 (а.с. 11), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Виходячи з вищенаведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ: 41084239) до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" заборгованість за кредитним договором № 441735-КС-001 від 28 грудня 2021 року у розмірі 43332 (сорок три тисячі триста тридцять дві) гривні 79 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Дата складення повного судового рішення - 02.01.2026. Суддя М.В. Панчук

Результат: granted