Вид судочинства: commercial
Суддя: Яковенко Василь Володимирович
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
26.06.2023 позивач звернувся \~з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача 155842,61 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сорок дві грн 61 коп.) заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2023, а також стягнути з відповідача \~судовий збір в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.). На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023, справу призначено судді Котельницькій В.Л. Ухвалою від 30.06.2023.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/693/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 20.07.2023 відповідач надіслав відзив на позовну заяву (вх №4533), відповідно до якого відповідач \~зазначає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували розмір заборгованості за послуги теплопостачання, а тому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог за їх необґрунтованістю. 27.07.2023 позивач подав відповідь на відзив (вх № 4742), згідно з якою позивач позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. 11.08.2023 відповідач надав заперечення (вх №5082/23), в якому просить відмовити задоволенні позову, наголошуючи, що \~позивачем не надано доказів, які б підтверджували законність і обґрунтованість щомісячного нарахування заборгованості та, відповідно, підтверджували загальний розмір заборгованості за послуги теплопостачання, визначені у позовній заяві. 17.08.2023 позивач надіслав письмові пояснення (вх №5208/23), відповідно до яких твердження відповідача позивач уважає безпідставними та просить позов задовольнити. Ухвалою від 30.10.2023 суд постановив передати матеріали справи №920/693/23 для розгляду в межах справи №920/1061/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.10.2023 матеріали справи передано судді Яковенку В.В. Ухвалою від 09.11.2023 суд постановив: матеріали справи № 920/693/23 прийняти до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 про банкрутство ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт; судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначити на 07.12.2023. Ухвалою від 07.12.2023 суд залучив до участі у справі розпорядника майна ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт арбітражного керуючого Ховріна Юрія Андрійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; відкласти розгляд справи по суті \~на 09.01.2024. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини 1-2 ст. 252 ГПК України). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України). У ч. 8 ст. 252 ГПК України\~ \~визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створено належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. 3 15.10.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (позивач) забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28.07.2006. Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон). Позивач забезпечує тепловою енергією на опалення зокрема і багатоквартирний будинок № 24 по вулиці Свободи в місті Шостка. У цьому багатоквартирному будинку провадить свою підприємницьку діяльність ФОП Зубрина Наталія Степанівна (відповідач), яка користується нежитловим приміщенням загальною площею 157 м2 на підставі договору оренди № 003/21 від 01.01.2021. Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна на відповідній правовій підставі і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Таким чином, відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг ( до якої належить послуга з постачання теплової енергії) здійснюється виключно на договірних засадах. Частиною 1 ст. 14 Закону передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, зокрема 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно; 2) колективний договір; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, за кожним видом комунальних послуг. Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону встановлено відповідні виключення з моделі правовідносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а саме, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Статтями 633, 634 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, а договором приєднання, в свою чергу, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому відповідно до ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Так п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з п. 3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Згідно з ч.7 ст. 21 Закону послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, якою затверджено Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії за відповідними моделями договірних відносин. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному вебсайті ТОВ ШП Харківенергоремонт http://shkhaer.coni.ua/spogyvacham/publісітпij-dogovir-priednannya.html 01.10.2021 та на офіційному вебсайті Шосткинської міської ради - shostka-rada.gov.ua. Тобто договір є укладеним за умови відсутності рішень співвласників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин будинку одразу після спливу 30 днів з моменту його опублікування та факту приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) - вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги ( п. 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою \~КМУ № 1022 від 08.09.2021). Таким чином, типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів з 01.11.2021. Предметом Договору є надання виконавцем споживачу послуги з постачання теплової енергії, обсяг якої визначається зокрема як частина обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Підпунктом 11 п. 40 Договору передбачено право споживача відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до встановленої процедури, при цьому це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, що в свою чергу корелюється з обов`язком споживача за підп.11 п. 41 Договору. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по березень 2023 року включно, що в свою чергу підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія від 25.10.2021, 31.10.2022 та актами перевірки роботи системи опалення від 23.10.2021, 04.11.2022, засвідчені підписами представниками позивача та управителя багатоквартирного будинку, показаннями теплового лічильника та рахунками на оплату спожитої послуги, на загальну суму 194 301,62 грн. Відповідно до п. 11 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Обсяги спожитої споживачем послуги за відповідний період обліковувались встановленим в будинку № 24 по вулиці Свободи № 24 в місті Шостка лічильником № 17731297. Зауваження щодо правильності роботи зазначеного лічильника обліку теплової енергії від відповідача не надходили. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 33 Договору передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається у паперовій формі. На підставі п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданої послуги з постачання теплової енергії, виникла заборгованість в сумі 155842,61 \~перед позивачем за Договором, що є порушенням майнових прав та інтересів останнього. Ураховуючи, що відповідачем заборгованість погашено не було, позивач звернувся з позовом до суду. За ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що \~\~\~\~\~\~\~\~учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. На підставі частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В Акті ТОВ ШП Харківенергоремонт приймання теплоносія на опалювальний об`єкт по вул. Свободи, 22, 24, 26 зазначено, що 31.10.2022 теплопостачальною організацією було подано, а споживачем прийнято теплоносій на тепловому вузлі будівлі по вул. Свободи, 22, 24, 26. Згідно з Актом перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія за опалювальний сезон 2022-2023 років було перевірено, зокрема, систему опалення за адресою: вул. Свободи, 22, 24, 26. У матеріалах справи наявні копії показань теплового лічильника житлового будинку по вул. Свободи, 24 у м. Шостка за період листопад, грудень 2021 року січень квітень 2022 року, листопад грудень 2022 року, січень квітень 2023 року. Суд установив, що факт надання позивачем відповідачу послуг з постачання теплової енергії у період з листопада 2021 року по березень 2023 підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за договором № 566 від 01.11.2021 у загальному розмірі 194301,62 грн. Вказані рахунки направлено відповідачу із супровідними листами на адресу: \~\~\~\~\~\~\~м. Шостка, вул. Свободи, 24, які долучені до матеріалів позовної заяви. При цьому було лише частково сплачено надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 38 459,90 грн, на підставі наданих позивачем рахунків, що являє собою прострочення відповідачем грошового зобов`язання. Отже, за відповідачем рахується заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.03.2023 в сумі 155842,61 грн. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем довільно визначається обсяг спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019) (далі Правила), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. За п. 38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 \~\~\~\~\~\~\~№ 315 (далі \~Методика 315). Згідно з абз. 12 п. 1 Розділу ІІ Методики 315 (в редакції від 22.11.2018) для багатоквартирного житлового будинку при розподілі обсягів спожитої теплової енергії застосовується коефіцієнт до площі/об`єму опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку ks. Для житлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, приймається ks\~ \~= 1, для нежитлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, - ks\~ \~= 1,5. Тобто при фактичній опалювальній площі нежитлового приміщення відповідача у 157,3 кв.м з урахуванням коефіцієнта 1,5, опалювальна площа для розподілу становитиме 235,95 кв.м. Розподіл теплової енергії між окремими житловими та нежитловими приміщеннями в будинку № 24 по вулиці Свободи в місті Шостка виконувався пропорційно до їх площі, при цьому, відповідно до Методики № 315 для приміщення відповідача було застосовано коефіцієнт 1,5. Крім того зміна загальної опалювальної площі будинку є наслідком відповідної реконструкції та/або актуалізації даних технічних паспортів інших співвласників будинку. Таким чином, твердження відповідача щодо невірно визначеної позивачем площі опалювальних приміщень не відповідають дійсності. Щодо заперечень відповідача стосовно перерахунку вартості теплової енергії, суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до п. 3 Типового індивідуального договору від 01.10.2021 Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюються виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обгрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. № 130 (далі Порядок). Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку інформація, зазначена у пунктах 3,4 цього розділу (в тому числі щодо зміни ціни договору), доводиться до відома споживачів, зокрема шляхом розміщення на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг. Вичерпна інформація щодо вартості послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 розміщена на вебсайті позивача: http://shkhaer.com.ua/tariг/. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано копії наказів щодо перерахунку вартості теплової енергії №№ 379, 36, 63, 77, 98, 271 зз приведенням математичних даних відповідно до постанови КМУ № 1209 від 10.11.2021, якою регламентовано механізм перерахунку вартості теплової енергії, доручено відділу збуту провести власне перерахунки послуги з постачання теплової енергії, які мають відображення у помісячних розрахунках заборгованості. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача. Ураховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.03.2023, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 155842,61 грн заборгованості. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Резолютивна частина:
матеріали справи № 920/693/23 прийняти до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 про банкрутство ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт; судове засідання з розгляду справи по суті у спрощеному позовному провадженні призначити на 07.12.2023. Ухвалою від 07.12.2023 суд залучив до участі у справі розпорядника майна ТОВ Шосткинське підприємство Харківенергоремонт арбітражного керуючого Ховріна Юрія Андрійовича як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; відкласти розгляд справи по суті \~на 09.01.2024. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (частини 1-2 ст. 252 ГПК України). Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України). У ч. 8 ст. 252 ГПК України\~ \~визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створено належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне. 3 15.10.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» (позивач) забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Шосткинського міськвиконкому № 226 від 28.07.2006. Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон). Позивач забезпечує тепловою енергією на опалення зокрема і багатоквартирний будинок № 24 по вулиці Свободи в місті Шостка. У цьому багатоквартирному будинку провадить свою підприємницьку діяльність ФОП Зубрина Наталія Степанівна (відповідач), яка користується нежитловим приміщенням загальною площею 157 м2 на підставі договору оренди № 003/21 від 01.01.2021. Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна на відповідній правовій підставі і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Таким чином, відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг ( до якої належить послуга з постачання теплової енергії) здійснюється виключно на договірних засадах. Частиною 1 ст. 14 Закону передбачено, що співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, зокрема 1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно; 2) колективний договір; 3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, за кожним видом комунальних послуг. Положеннями ч. 5 ст. 13 Закону встановлено відповідні виключення з моделі правовідносин між споживачем та виконавцем комунальних послуг, а саме, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Статтями 633, 634 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться, а договором приєднання, в свою чергу, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору. При цьому відповідно до ч. 5, 6 ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Так п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону встановлено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з п. 3 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Згідно з ч.7 ст. 21 Закону послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, якою затверджено Типові договори про надання послуг з постачання теплової енергії за відповідними моделями договірних відносин. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 13 Закону публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Текст публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії було розміщено на офіційному вебсайті ТОВ ШП Харківенергоремонт http://shkhaer.coni.ua/spogyvacham/publісітпij-dogovir-priednannya.html 01.10.2021 та на офіційному вебсайті Шосткинської міської ради - shostka-rada.gov.ua. Тобто договір є укладеним за умови відсутності рішень співвласників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відносин будинку одразу після спливу 30 днів з моменту його опублікування та факту приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) - вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги ( п. 4 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджено постановою \~КМУ № 1022 від 08.09.2021). Таким чином, типові договори з індивідуальними споживачами про надання послуги з постачання теплової енергії вважаються укладеними з відповідною категорією споживачів з 01.11.2021. Предметом Договору є надання виконавцем споживачу послуги з постачання теплової енергії, обсяг якої визначається зокрема як частина обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Підпунктом 11 п. 40 Договору передбачено право споживача відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до встановленої процедури, при цьому це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, що в свою чергу корелюється з обов`язком споживача за підп.11 п. 41 Договору. Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з листопада 2021 року по березень 2023 року включно, що в свою чергу підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за вказаний період, актами приймання теплоносія від 25.10.2021, 31.10.2022 та актами перевірки роботи системи опалення від 23.10.2021, 04.11.2022, засвідчені підписами представниками позивача та управителя багатоквартирного будинку, показаннями теплового лічильника та рахунками на оплату спожитої послуги, на загальну суму 194 301,62 грн. Відповідно до п. 11 Договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315. Обсяги спожитої споживачем послуги за відповідний період обліковувались встановленим в будинку № 24 по вулиці Свободи № 24 в місті Шостка лічильником № 17731297. Зауваження щодо правильності роботи зазначеного лічильника обліку теплової енергії від відповідача не надходили. У відповідності до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Пунктом 33 Договору передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається у паперовій формі. На підставі п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. У зв`язку з несплатою відповідачем вартості наданої послуги з постачання теплової енергії, виникла заборгованість в сумі 155842,61 \~перед позивачем за Договором, що є порушенням майнових прав та інтересів останнього. Ураховуючи, що відповідачем заборгованість погашено не було, позивач звернувся з позовом до суду. За ст. 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 цього ж Кодексу якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 222 Господарського кодексу України визначено, що \~\~\~\~\~\~\~\~учасники господарських відносин, які порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. На підставі частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В Акті ТОВ ШП Харківенергоремонт приймання теплоносія на опалювальний об`єкт по вул. Свободи, 22, 24, 26 зазначено, що 31.10.2022 теплопостачальною організацією було подано, а споживачем прийнято теплоносій на тепловому вузлі будівлі по вул. Свободи, 22, 24, 26. Згідно з Актом перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія за опалювальний сезон 2022-2023 років було перевірено, зокрема, систему опалення за адресою: вул. Свободи, 22, 24, 26. У матеріалах справи наявні копії показань теплового лічильника житлового будинку по вул. Свободи, 24 у м. Шостка за період листопад, грудень 2021 року січень квітень 2022 року, листопад грудень 2022 року, січень квітень 2023 року. Суд установив, що факт надання позивачем відповідачу послуг з постачання теплової енергії у період з листопада 2021 року по березень 2023 підтверджується розрахунками заборгованості за використану теплову енергію за договором № 566 від 01.11.2021 у загальному розмірі 194301,62 грн. Вказані рахунки направлено відповідачу із супровідними листами на адресу: \~\~\~\~\~\~\~м. Шостка, вул. Свободи, 24, які долучені до матеріалів позовної заяви. При цьому було лише частково сплачено надану послугу з постачання теплової енергії в сумі 38 459,90 грн, на підставі наданих позивачем рахунків, що являє собою прострочення відповідачем грошового зобов`язання. Отже, за відповідачем рахується заборгованість за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.03.2023 в сумі 155842,61 грн. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем довільно визначається обсяг спожитої теплової енергії. Відповідно до п. 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії (затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019) (далі Правила), відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. За п. 38 Правил, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 \~\~\~\~\~\~\~№ 315 (далі \~Методика 315). Згідно з абз. 12 п. 1 Розділу ІІ Методики 315 (в редакції від 22.11.2018) для багатоквартирного житлового будинку при розподілі обсягів спожитої теплової енергії застосовується коефіцієнт до площі/об`єму опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку ks. Для житлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, приймається ks\~ \~= 1, для нежитлових опалюваних приміщень, не оснащених приладами обліку, - ks\~ \~= 1,5. Тобто при фактичній опалювальній площі нежитлового приміщення відповідача у 157,3 кв.м з урахуванням коефіцієнта 1,5, опалювальна площа для розподілу становитиме 235,95 кв.м. Розподіл теплової енергії між окремими житловими та нежитловими приміщеннями в будинку № 24 по вулиці Свободи в місті Шостка виконувався пропорційно до їх площі, при цьому, відповідно до Методики № 315 для приміщення відповідача було застосовано коефіцієнт 1,5. Крім того зміна загальної опалювальної площі будинку є наслідком відповідної реконструкції та/або актуалізації даних технічних паспортів інших співвласників будинку. Таким чином, твердження відповідача щодо невірно визначеної позивачем площі опалювальних приміщень не відповідають дійсності. Щодо заперечень відповідача стосовно перерахунку вартості теплової енергії, суд вважає за необхідне вказати наступне. Відповідно до п. 3 Типового індивідуального договору від 01.10.2021 Інформування споживача про намір зміни ціни/тарифу на послугу здійснюються виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обгрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 5 червня 2018 р. № 130 (далі Порядок). Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку інформація, зазначена у пунктах 3,4 цього розділу (в тому числі щодо зміни ціни договору), доводиться до відома споживачів, зокрема шляхом розміщення на офіційному веб-сайті виконавця комунальних послуг. Вичерпна інформація щодо вартості послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 розміщена на вебсайті позивача: http://shkhaer.com.ua/tariг/. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви додано копії наказів щодо перерахунку вартості теплової енергії №№ 379, 36, 63, 77, 98, 271 зз приведенням математичних даних відповідно до постанови КМУ № 1209 від 10.11.2021, якою регламентовано механізм перерахунку вартості теплової енергії, доручено відділу збуту провести власне перерахунки послуги з постачання теплової енергії, які мають відображення у помісячних розрахунках заборгованості. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування розрахунків позивача. Ураховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 до 31.03.2023, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 155842,61 грн заборгованості. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд ВИРІШИВ: 1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Зубриної Наталії Степанівни \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~( [ADDRESS] ; рнокпп [NUMBER] )\~ \~на користь товариства з обмеженою відповідальністю Шосткинське підприємство Харківенергоремонт (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Гагаріна, 1, код ЄДРПОУ 34113412) 155842 грн 61 коп. (сто п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сорок дві гривні 61 копійка) заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. \~ Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій\~ \~\~\~\~статті 261 цього Кодексу. Повний текст рішення складено 09.01.2024. Суддя\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В.В. Яковенко \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Результат: granted