Вид судочинства: criminal
Суддя: Нагорнюк Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
31.05.2018 року, близько 11 год. 00 хв., [PERSON] , з метою вчинення крадіжки чужого майна, прийшов до будинку [PERSON] , в якому ніхто не проживає, розташованому за адресою: [ADDRESS] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, [PERSON] , без відриву у часі та за відсутності потерпілого, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, підійшов до вхідних дверей вказаного будинку та руками виламав нижню праву частину, утворивши таким чином отвір у дверях, через який в подальшому проник до веранди будинку, де знайшов молоток, яким збив навісний замок дверей та проник до приміщення вказаного будинку, звідки умисно таємно повторно викрав належне [PERSON] майно, а саме: бувший у використанні металевий візок марки «Марібор», вартістю 1500 грн., а також 25 кг чорного металу, вартістю 5 грн. 50 коп./кг, на загальну суму 137 грн. 50 коп. Після чого викрадене майно виніс із будинку до садка у дворі, а сам повернувся до приміщення будинку, щоб відпочити, де був виявлений потерпілим [PERSON] та його дружиною [PERSON] , які одразу ж викликали працівників Новоград-Волинського ВП, які застали [PERSON] на місці вчинення ним крадіжки. У зв`язку із чим, останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки останній був затриманий власником та працівниками поліції. Таким чином, [PERSON] вчинив закінчений замах на крадіжку майна [PERSON] на загальну суму 1637 грн. 50 коп. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому. Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Від потерпілого [PERSON] надійшла письмова заява про проведення судового розгляду без його участі. Претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає, просить суд суворо покарати обвинуваченого (а.с. 15). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом. Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого [PERSON] та його умисні дії, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого. Обставиною, що пом`якшує покарання [PERSON] , є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] , не встановлено. При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що обвинувачений раніше судимий,\~ вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, потерпілий наполягає на суворому покаранні обвинуваченого. Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України,\~вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Судові витрати відсутні. Питання про долю речових доказів вирішено судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого [PERSON] від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання. Речові докази у кримінальному провадженні: - бувший у використанні металевий візок марки «Марібор», 25 кг чорного металу, які передано потерпілому [PERSON] під розписку - залишити [PERSON] по належності. Вирок може бути оскаржений \~до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Головуючий :

Результат: guilty