Вид судочинства: commercial
Суддя: Лобода Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмежено відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Косенкової Людмили Миколаївни про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за адресою : м. Краматорськ, вул. Леонтовича, 14, за період з листопада 2024 року по березень 2025 року в сумі 35 792,54 грн, заборгованості з плати за абонентське обслуговування в сумі 306,80 грн, інфляційних нарахувань в сумі 1 190,52 грн та 3% річних в сумі 619,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачкою зобов`язань за Типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в частині оплати вартості поставленої позивачем теплової енергії та плати за абонентське обслуговування. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також Єдиного державного демографічного реєстру (відповіді з відповідних реєстрів № 1979774 від 06.11.2025 та № 1979786 від 06.11.2025) Косенкова Людмила Миколаївна зареєстрована як фізична особа - підприємець та як фізична особа за адресою : [ADDRESS] . Також суд зробив запит щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, на який отримано відповідь № 1979794 від 06.11.2025 про те, що Косенкова Людмила Миколаївна зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання такої особи є: [ADDRESS] . Господарський суд Донецької області ухвалою від 10.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/1166/25, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, зобов`язав позивача протягом 2-х днів надіслати відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів за адресою її фактичного місця проживання ( [ADDRESS] ), докази направлення надати суду, запропонував позивачу надати до суду пояснення коли та яким чином відповідачка приєдналась до умов публічного договору про надання послуг з постачання теплової енергії, документальне підтвердження споживання на момент виникнення спірних правовідносин саме відповідачкою теплової енергії за адресою : Донецька область, м. Краматорськ, вул. Леонтовича, 14 (докази на підтвердження речових прав відповідачки на нерухоме майно за вказаною адресою (право власності, оренди тощо)). З метою повідомлення позивача про розгляд даної справи, суд копію ухвали суду від 10.11.2025 направив до його електронного кабінету в системі "Електронний суд". Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 10.11.2025 в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету позивача - 11.11.2025. Оскільки на момент відкриття провадження у справі відповідачка не мала зареєстрованого кабінету в системі "Електронний суд", копію ухвали від 10.11.2025 було направлено на її адресу, відомості про яку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу її фактичного місця проживання, однак поштові відправлення були повернуті поштою до суду без вручення з відміткою поштового відділення : "адресат відсутній за вказаною адресою". Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Приймаючи до уваги, що поштова кореспонденція, яка надсилалась судом на адресу відповідачки, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також за місцем її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи повернуті до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", суд вважає, що відповідачку належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження в розумінні п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Разом з цим суд зазначає, що з метою повідомлення відповідачки про розгляд справи суд вживав додаткові альтернативні способи повідомлення учасника справи. Так, ухвалу суду від 10.11.2025 також було направлено на електронну пошту відповідачки, відомості про яку містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 10.11.2025 в електронному вигляді 11.11.2025доставлена до електронної скриньки відповідачки [INFO] . Також суд 11.11.2025 передав Косенковій Л.М. телефонограму. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Ухвалу суду від 10.11.2025 у справі № 905/1166/25 розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними. Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 25.11.2025 через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення позивача по справі, до яких додано додаткові докази, в тому числі докази надсилання відповідачці копії позовної заяви та доданих до неї документів за адресою її фактичного місця проживання. В поясненнях позивач зазначає, що силу статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідачка вважається такою, що уклала з позивачем індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії з 06.11.2021 року шляхом фактичного отримання послуги. Також вказує, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру нерухомого майна, відповідачка є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Краматорськ, вулиця Соціалістична (вулиця Стуса Василя), будинок 29-49Н. До укладання відповідачем типового індивідуального договору, між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1500 від 01.10.2015 року, згідно Додатку 1 до якого вулиця Марата (нова назва - Миколи Леонтовича), буд. 14 є вулицею Соціалістична (нова назва - вулиця Стуса Василя), буд. 29 Суд прийняв подані позивачем пояснення і додані до них документи до розгляду та долучив їх до матеріалів справи. Відповідачка у встановлений строк відзиву на позов не надала, а відтак не скористалась наданими їй процесуальними правами. Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. 01.10.2015 між Фізичною особою-підприємцем Косенковою Людмилою Миколаївною (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (виконавець) укладено Договір №1500 постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води, відповідно до умов якого виконавець зобов`язувався своєчасно постачати споживачеві відповідної якості теплову енергію в гарячій воді для опалення приміщення/приміщень та надавати послугу з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати нарахування за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором. Відповідно до п. 8.1 вказаного договору такий є безстроковим і набирає чинності з дня його підписання сторонами. В Додатку №1 до вказаного договору сторони погодили, зокрема, перелік приміщень споживача : офіс за адресою: м. Краматорськ, вул Соціалістична, 28, загальною площею 231 куб.м, об`ємом 65,9 кв.м, а також точку розподілу теплової енергії : перший фланець першої засувки елеваторного вузлу будівлі Марата, 14 (Соціалістична, 29). Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що одним із основних обов`язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. 01.05.2019 введено в дію Закон України "Про житлово-комунальні послуги". Відповідно до ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та типові договори для споживачів (індивідуальних і колективних) та постачальників. Вказана постанова регулює відносини, які виникають при постачанні тепла, включаючи якість, обсяги та оплату, а також передбачає норми для розрахунків з власниками будинків, визначаючи порядок нарахування за тепло та загальнобудинкові потреби. 08 вересня 2021 року постановою Кабінету Міністрів України №1022, яка набрала чинності 01 жовтня 2021 року, внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", якими Правила надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою № 830, викладені в новій редакції, а також викладено в новій редакції Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджений постановою № 830. Відповідно до п. 1 Типового договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - договір) цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця (п. 2 договору). Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. 06.10.2021 текст публічного Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, оприлюднено офіційному веб-сайті ТОВ "Краматорськтеплоенерго" http://kramtec.com.ua. До матеріалів справи додано Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, текст якого розміщено на офіційному веб-сайті позивача. Пунктом 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Такі ж умови закріплені в п. 4 типового договору. Як зазначає позивач, в силу змін в законодавстві 06.11.2021 між Фізичною особою-підприємцем Косенковою Людмилою Миколаївною (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (виконавець) укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг постачання теплової енергії (далі - договір), відповідачка приєдналася до умов публічного договору шляхом фактичного споживання послуги. Відповідно до п. 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Згідно з п. 11 договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу). Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал). Зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця (п. 17 договору). Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" здійснює виконавець (п. 22 договору). За умовами п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://kramtec.com.ua/. Відповідно до п. 31 договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://kramtec.com.ua/. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу. Згідно з п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Пунктом 33 договору передбачено, що виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору). За умовами п. 41 договору споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 51 та п. 52 договору). Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №1093 від 11.10.2024 "Про початок опалювального періоду 2024-2025 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" почати опалювальний період 2024-2025 років з 01 листопада 2024 року. Розпорядженням начальника Краматорської міської військової адміністрації №303-р від 24.03.2025 "Про закінчення опалювального періоду 2024-2025 років" рекомендовано, зокрема, ТОВ "Краматорськтеплоенерго" закінчити опалювальний період 2024-2025 років з 27 березня 2025 року. До матеріалів справи позивач також додав розпорядження начальника Краматорської міської військової адміністрації №1022-р від 25.09.2024, яким встановлено тарифи для споживачів ТОВ "Краматорськтеплоенерго", з урахуванням тарифів на виробництво теплової енергії, установлених постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2729 (зі змінами), зокрема, тариф на послугу з постачання теплової енергії для потреб інших споживачів (не населення та не бюджетні організації) у розмірі 5 865,94 грн/Гкал (з ПДВ). На виконання умов договору позивач здійснював постачання теплової енергії відповідачу в опалювальний період з листопада 2024 року по березень 2025 року, а також нараховував абонплату за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року, на підтвердження чого до позовної заяви додав Акти-рахунки за типовим індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії : - за листопад 2024 на суму 1 345,88 грн (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн (абонплата); - за грудень 2024 на суму 8 538,16 грн (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн (абонплата); - за січень 2025 на суму 8 243,39 грн (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,48 грн (абонплата); - за лютий 2025 на суму 10 474,28 грн (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн (абонплата); - за березень 2025 на суму 7 190,83 грн (послуга з постачання теплової енергії) та на суму 30,68 грн (абонплата); - за квітень 2025 на суму 30,68 грн (абонплата); - за травень 2025 на суму 30,68 грн (абонплата); - за червень 2025 на суму 30,68 грн (абонплата); - за липень 2025 на суму 30,68 грн (абонплата); - за серпень 2025 на суму 30,68 грн (абонплата); Вказані акти підписані лише позивачем. Вказані акти-рахунки позивач направив відповідачу, на підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, що містить штамп АТ "Укрпошта", та фіскальний чек про відправлення поштової кореспонденції від 11.09.2025. Як стверджує позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором та не оплатив спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальній сумі 36 099,34 грн, з якої 35 792,54 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію за період з листопада 2024 року по березень 2025 року та 306,80 грн - заборгованість з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року. Несплата відповідачем боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 36 099,34 грн та нарахованих на неї сум 3% річних та інфляційних втрат. Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 7 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Як вже зазначив суд, постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 затверджено "Правила надання послуги з постачання теплової енергії" (далі - Правила), які в подальшому було викладено в новій редакції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022. Ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати. Пунктами 32, 34, 35, 36 Правил передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання". Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Рахунок на оплату спожитої послуги може бути сформований з використанням Єдиної платформи та наданий споживачу через його електронний кабінет (за наявності). Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачки сум заборгованості, які заявлено в даному позові. До матеріалів справи додано ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.10.2025 у справі № 905/1069/25, якою скасовано судовий наказ від 14.10.2025, виданий Господарським судом Донецької області про стягнення з Фізичної особи-підприємця Косенкової Людмили Миколаївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" заборгованості за теплову енергію - 35 792,54 грн, заборгованості по сплаті за абонентське обслуговування - 306,80 грн, 3% річних - 619,46 грн., інфляційних втрат - 1 190,52 грн. та судового збору у розмірі 242,24 грн. Відповідний судовий наказ скасовано за заявою Фізичної особи - підприємця Косенкової Людмили Миколаївни. В ухвалі суду від 28.10.2025 вказано, що в поданій заяві боржник посилається на те, що з відповідного судового наказу (його мотивувальної частини) незрозуміло саме за обслуговування якого об`єкту нерухомості стягувач звернувся з вимогою до суду, враховуючи, що у боржника у власності перебувають різні житлові та нежитлові приміщення на території міста Краматорська і за ці об`єкти боржником у різні періоди часу попри військовий стан сплачувались відповідні комунальні платежі. Викладене, зокрема, свідчить, що боржниця обізнана про наявність у позивача наміру стягнути суму заборгованості. Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ФО П Косенкова Л.М. зверталась до позивача з питання нарахування їй спірної плати за теплопостачання. Щодо адреси постачання теплової енергії відповідачці суд зазначає наступне. В актах - рахунках за спірний період зазначено, що відповідні нарахування здійснені за адресою теплопостачання : вул. Миколи Леонтовича, 14. Як вже встановив суд, теплопостачання здійснювалось в місті Краматорську Донецької області. Згідно розпорядження Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 269-р від 19.04.2023, яке є в загальному доступі, назва вулиці Миколи Леонтовича є новою відносно назви вулиці Марата. У Додатку № 1 до Договору № 1500 від 01.10.2015, який діяв між сторонами раніше, точкою постачання теплової енергії ФО П Косенковій Л.М. визначено : вул. Соціалістична, 29 . Також в цьому додатку визначено точку розподілу теплової енергії та межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності виконавця : перший фланець першої засувки елеваторного вузлу будівлі Марата, 14 (Соціалістична, 29). На схемі теплопостачання споживача схематично вказана будівля та зазначена адреса Марата,14. Додаток 1 до Договору та схема підписані відповідачкою. Згідно з Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 22.09.2015, така Декларація видана стосовно реконструкції квартири № 49 по вул. Соціалістична, 29, під офісні приміщення у м. Краматорськ, Донецької області, замовнику - Косенковій Людмилі Миколаївні. Розпорядженням Краматорської міської ради від 19.02.2016 № 34р вулиця Соціалістична перейменована в вулицю Василя Стуса. Позивач до матеріалів справи додав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається, що станом на 19.11.2025 Косенкова Людмила Миколаївна є власником нежитлового приміщення за адресою : Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Соціалістична (вулиця Стуса Василя), буд. 29-49Н. До матеріалів справи також додана схема - скріншот карти, з якої вбачається, що в м. Краматорськ на перехресті вулиці Василя Стуса (Соціалістична) та вулиці Миколи Леонтовича (Марата) знаходиться будівля з номером 29/14, одна частина якої розташована по вул. Василя Стуса, а інша - по вул. Марата. Проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить до висновку, що будівля з адресою вул. Василя Стуса (Соціалістична), 29 , є єдиною з приміщеннями, що розташовані по вул. Миколи Леонтовича (Марата), 14, отже постачання теплової енергії з зазначенням будь-якої з вказаних адрес є постачанням тієї самої теплової енергії як до будівлі з адресою: вул. Василя Стуса (Соціалістична), 29, так і до будівлі з адресою : вул. Миколи Леонтовича (Марата), 14, тобто рахунки виставлялись саме відповідачці щодо постачання теплової енергії до її нежитлового приміщення з адресою ; вул. Василя Стуса (Соціалістична), 29. З матеріалів справи вбачається, що за період з листопада 2024 року по березень 2025 року відповідачці відпускалась теплова енергія на загальну суму 35 792,54 грн, що підтверджується наданими суду доказами здійснення опалювального сезону в м. Краматорську в спірний період, актами-рахунками за відповідний період. Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач зобов`язаний щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 34 договору сторони погодили, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов договору, строк оплати за спожиту в листопаді 2024 року - березні 2025 року теплову енергію є таким, що настав. Суд зазначає, що відповідачкою не надано доказів оскарження вказаних в актах-рахунках позивача обсягів спожитої теплової енергії у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання теплової енергії. Даних про інші обсяги спожитої теплової енергії відповідачкою до суду не надано. Також відповідачкою не надано обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання теплової енергії за спірний період в обсязі, який визначений позивачем. Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачка не надала докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту теплову енергію в листопаді 2024 року - березні 2025 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 35 792,54 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог в частині стягнення плати за абонентське обслуговування у сумі 306,80 грн за період листопад 2024 року - серпень 2025 року, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За умовами п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://kramtec.com.ua/. Згідно з п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору). Таким чином, внесення плати за абонентське обслуговування передбачено умовами укладеного між сторонами договору. На офіційному веб-сайті ТОВ "Краматорськтеплоенерго" (http://kramtec.com.ua/tariffs) розміщено інформацію про розмір тарифу абонентського обслуговування (населення, інші,бюджетні установи) - 30,68 грн з ПДВ. Згідно актів-рахунків за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року розмір плати за абонентське обслуговування в таких рахунків визначена у розмірі 30,68 грн щомісяця, загальна сума нарахованої абонентської плати за спірний період складає 306,80 грн. Відповідачка доказів проведення оплати за абонентське обслуговування в сумі 306,80 грн суду не надала, будь-яких заперечень стосовно розміру нарахованої плати за абонентське обслуговування не висловила. Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачкою не надані докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за плату за абонентське обслуговування за листопад 2024 року - серпень 2025 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з плати за абонентське обслуговування в сумі 306,80 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути 3% річних у сумі 619,46 грн, та інфляційні втрати в сумі 1 190,52 грн. З наданого розрахунку вбачається, що 3 % річних нараховані у сумі 31,19 грн за період з 01.01.2025 по 09.10.2025 на борг у розмірі 1 345,88 грн, у сумі 176,14 грн за період з 01.02.2025 по 09.10.2025 на борг у розмірі 8 538,16 грн, у сумі 151,09 грн за період з 01.03.2025 по 09.10.2025 на борг у розмірі 8 243,39 грн, у сумі 165,29 грн за період з 01.04.2025 по 09.10.2025 на борг у розмірі 10 474,28 грн, у сумі 95,75 грн за період з 01.05.2025 по 09.10.2025 на борг у розмірі 7 190,83 грн. Інфляційні втрати нараховані у сумі 81,28 грн за період з 01.01.2025 по 31.08.2025 на борг у розмірі 1 345,88 грн, у сумі 408,30 грн за період з 01.02.2025 по 31.08.2025 на борг у розмірі 8 538,16 грн, у сумі 325,65 грн за період з 01.03.2025 по 31.08.2025 на борг у розмірі 8 243,39 грн, у сумі 252,88 грн за період з 01.04.2025 по 31.08.2025 на борг у розмірі 10 474,28 грн, у сумі 122,41 грн за період з 01.05.2025 по 31.08.2025 на борг у розмірі 7 190,83 грн. Суд звертає увагу на те, що в розрахунку інфляційних втрат зазначено періоди нарахувань до 09.10.2025, однак фактично нарахування здійснені з урахуванням індексу інфляції останнього місяця - серпня 2025, тобто інфляційні втрати фактично нараховані за всі періоди прострочення по серпень 2025. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши надані розрахунки 3% річних у загальній сумі 619,46 грн та інфляційних втрат у загальній сумі 1 190,52 грн за заявлені позивачем періоди прострочення та суми заборгованості, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами. Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Косенкової Людмили Миколаївни ( [INFO] , адреса реєстрації : [ADDRESS] , адреса фактичного проживання : [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Краматорськтеплоенерго" (84320, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 8-Д, код 34657789) заборгованість за типовим індивідуальним договором про надання послуг постачання теплової енергії від 06.11.2021 за спожиту теплову енергію в листопаді 2024 року - березні 2025 року в сумі 35 792,54 грн, заборгованість з плати за абонентське обслуговування за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року в сумі 306,80 грн, 3 % річних в сумі 619,46 грн, інфляційні втрати в сумі 1 190,52 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України. Повний текст рішення складено та підписано 09.01.2026. Суддя Т. О. Лобода

Результат: granted