Вид судочинства: criminal
Суддя: Тимчук Р. М.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
В червні 2017 року, точна дата не встановлена, [PERSON] , перебуваючи на території складів які належать приватній особі - [PERSON] , які розташовані за межами с.Конопляне Іванівського району Одеської області, де виконував малярні роботи по фарбуванню вантажного автомобіля. В цей час на територію складів приїхав [PERSON] , який під час спілкування з [PERSON] побачив неподалік на зазначеній території паливний бак комбайна «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів, який належав приватному підприємцю [PERSON] . [PERSON] поцікавився кому належить зазначений паливний бак та чи можливо його придбати. [PERSON] повідомив [PERSON] , що паливний бак перебуває у власності [PERSON] . [PERSON] знаючи, що [PERSON] підтримує приятельські стосунки з [PERSON] попрохав його посприяти перед [PERSON] у купівлі паливного баку комбайну «Топлайнер 40-77» по прийнятній ціні на, що отримав від [PERSON] згоду. В цей же день, в вечірній час, точну годину досудовим розслідуванням не встановлено, [PERSON] знаходячись на території складів [PERSON] за межами с.Конопляне Іванівського району Одеської області, де у нього з корисливих спонукань виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету особистого збагачення, [PERSON] шляхом вільного доступу опинився на території складів [PERSON] знаходячись на території складів [PERSON] де він, переконавшись в тому, що його злочинні дії залишаються непоміченими для оточуючих і його намірам ніхто не зможе перешкодити, з корисливих мотивів, [PERSON] підійшов до паливного баку комбайна «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів, який належав [PERSON] застосувавши фізичну силу рук підняв паливний бак комбайна «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів, після чого переніс та погрузив паливний бак «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів у автомобіль ЗАЗ «Славута», та на автомобілі ЗАЗ «Славута» з погруженим паливним баком «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів з місця скоєння злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим паливним баком комбайна «Топлайнер 40-75» об`ємом 450 літрів який належав [PERSON] на власний розсуд та продав зазначений паливний бак [PERSON] отримавши від останнього 500 гривень. Своїми злочинними діями [PERSON] заподіяв потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду на суму 2500 гривень. Таким чином, своїми умисними протиправними діями [PERSON] обвинувачується в вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Під час досудового розслідування 29 листопада 2019 року між потерпілим та підозрюваним була укладена угода про примирення. Згідно умов угоди підозрюваний [PERSON] під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення покарання [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, узгоджують вид і розмір покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян і обвинувачений згоден на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. В судовому засіданні обвинуваченому додатково було роз`яснено умови невиконання угоди та встановлено добровільність її укладення. [PERSON] просив затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним йому зрозумілі. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходить з наступного. Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному проваджені у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. \~ \~ \~ \~Потерпілий в судовому засіданні підтвердив добровільність укладення даної угоди зазначив, що вони дійсно примирились та наполягав на її затверджені. Злочин, у вчиненні якого [PERSON] беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду від 29 листопада 2019 року про примирення між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] . [PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 850 гривень. Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України - вважати повернутими володільцю. Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати відсутні. Запобіжні заходи, щодо обвинуваченого не застосовувались. Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Суддя [PERSON]

Результат: guilty