Вид судочинства: civil
Суддя: Саламатін О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
01.10.2025 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «НАСК «Оранта» понесені витрати внаслідок залиття квартири у розмірі 8610,72 грн та судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 06.11.2023 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та Управлінням капітального будівництва Миколаївської міської ради (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна №УБ-1643345, предметом якого є страхування нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 381,1 кв.м., для розташування працівників Управлінням капітального будівництва Миколаївської міської ради. 15.05.2024 року сталося залиття стелі вищезгаданого нежитлового приміщення Миколаївської міської ради та позивач 26.06.2024 року здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 8610,72 грн. З урахуванням наведеного,позивач просить суд стягнути на його користь з відповідачки в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 8610,72 грн та судові витрати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 03.10.2025 року ухвалою судді від 03.10.2025 року позовну заяву залишено без руху. 20.10.2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою судді від 21.10.2025 року, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 21.10.2025 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялись копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду 18.11.2025 року та 16.12.2025 року з відмітками «адресат відсутній». Відповідно до п.п. 91, 99, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України №270 від 05.03.2009 року інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка. Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У разі, коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові №922/1714/18 від 17.04.2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, неотримання судових повісток особою, які направлялися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання є свідомими, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідачки про час розгляду справи суд вважає належним. Відповідачка, яка повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, крім іншого, також і шляхом розміщення оголошення на веб-сайті Судової влади України, не скористалась своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 06.11.2023 року між ПАТ «НАСК «Оранта» та Управлінням капітального будівництва Миколаївської міської ради (страхувальник) укладений Договір №УБ-1643345 добровільного страхування майна, предметом якого є страхування нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 381,1 кв.м, для розташування працівників управління капітального будівництва Миколаївської міської ради. 15.05.2024 року сталося залиття стелі вищезгаданого нежитлового приміщення Миколаївської міської ради. Відповідно до Акту про залиття від 15.05.2024 року встановлено, що залиття стелі нежитлового приміщення Миколаївської міської ради сталося внаслідок прориву стояка холодної води з квартири [ADDRESS] ), власницею якої с [PERSON] . 15.05.2024 року до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся Страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування, у зв?язку із залиттям квартири, що є страховим випадком відповідно до умов договору страхування. ПАТ «НАСК «Оранта», виходячи із оцінки вартості майнового збитку, завданого власнику майна, яке зазнало пошкоджень і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на підставі страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до нього, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 8610,72 грн. 26.06.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі вищезазначених документів здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі - 8610,72 грн, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією №34677 від 26.06.2024 року. Відповідачкою [PERSON] не було надано суду жодних доказів на спростування висновків страхового акту та розрахунку страхового відшкодування щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого об`єкта, пошкодженого внаслідок залиття 15.05.2024 року. 29.08.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулася до Відповідачки із заявою (вих. №09-06-08/9558) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири (в порядку регресу), однак вказану заяву відповідачкою було проігноровано. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно ст. 151 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечити його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Положеннями ст. ст. 319, 321 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 322 ЦК України також передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Юридичною підставою відповідальності, передбаченої ст. 1166 ЦК України, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина. Відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою, що настала, при якому протиправність є причиною, ашкода наслідком. Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Аналіз наведених норм, дає підстави для висновку, що для застосування ст. 1166 ЦК України до предмета доказування у такій категорії справ, суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме: якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина особи до якої подано позов. Верховний Суд у постанові від 22 травня 2018 року у справі №915/1015/16 зазначив, що у спірних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає утому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, тобто встановлення факту неправомірних дій саме відповідачем, яким було завдано майнових збитків позивачу, при цьому обов`язок доведення відсутності вини несе відповідач. Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. Тобто саме позивач має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Верховний Суд у постанові від 13 грудня 2023 року у справі №279/1808/22 виклав правовий висновок та зазначив, що відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Згідно із ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 6.18 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року, власники житлових будинків та квартир зобов`язані здійснювати своєчасне проведення їх ремонту, забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі-Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6. Правил). За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах. В додатку № 4 до цих Правил від 25 серпня 2005 року № 927/11207, зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число місяць ,рік ); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин). Акт повинен бути складений у тому числі за присутності: головного інженера виконавця послуг; голови комісії; майстра технічної дільниці; майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка, представників Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло - та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Таким чином, позивач, здійснивши виплату на користь страхувальника, виконав покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника квартири, а тому суд приходить до висновку, що у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідачки понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 гривень, сплата яких підтверджуються платіжною інструкцією №57521 від 23.09.2025 року.

Резолютивна частина:
Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (код ЄДРПОУ: 00034186, юридична адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) до [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири (в порядку регресу), задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 8610 (вісім тисяч шістсот десять) гривень 72 копійки. Стягнути [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Результат: granted