Вид судочинства: criminal
Суддя: Карнаух Н. П.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Згідно із обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням у цьому кримінальному провадженні [PERSON] , діючи умисно, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, восени 2020 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось за можливе, на березі ставка що розташований на окраїні с. Чернички Хмільницького району Вінницької області, та розташований неподалік від домоволодіння [PERSON] , виявив дикоростучі рослини коноплі. Після чого [PERSON] , достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, маючи умисел на незаконне придбання наркотичних засобів, зірвав верхні частини виявлених ним рослин коноплі, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс. В подальшому знайдений наркотичний засіб - канабіс [PERSON] переніс за місцем свого проживання, що по [ADDRESS] , де вирвані ним рослини конопель заніс на горище свого домоволодіння де розклав на димарі для того щоб вони висохли таким чином виготовив наркотичний засіб. Після цього, [PERSON] почав незаконно зберігати за місцем свого проживання наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, для власного вживання в якості наркотичного засобу, без мети збуту. На підставі добровільної згоди, зазначеної у письмовій заяві [PERSON] , 15.10.2022 проведено огляд домоволодіння за місцем проживання [PERSON] , а саме в будинку [ADDRESS] , де на горищі будинку виявлено та вилучено сухі стебла рослин, зовні схожі на рослини конопель. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-22/15311-НЗПРАП від 09.11.2022 надана на дослідження речовина рослинного походження, є наркотичним засобом - канабісом, загальною масою у перерахунку на висушену речовину 5, 74 г. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» («Список № 1 Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ») канабіс віднесено до наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Відповідно до таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, невеликий розмір канабісу - цілих або різного ступеня подрібнення будь-яких частин рослини роду коноплі або їх суміш (за винятком власне дозрілого насіння) незалежно від того, піддавались вони екстракції, деструкції, гниттю чи враженню пліснявою, становить кількість масою до 5,0 г. Тобто, маса вилученого у [PERSON] наркотичного засобу - канабісу перевищує невеликий розмір, встановлений відповідними нормативними актами України з протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів. Таким чином, [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Згідно із обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням в обґрунтування прийнятого рішення про зміну раніше пред`явленого обвинувачення стало те, що під час досудового розслідування дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, що полягали у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, оскільки відповідно до висновку експерта надана на дослідження речовина рослинного походження, є наркотичним засобом - канабісом. Канабіс на той час було віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено. Водночас 16.08.2024 введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» від 21.12.2023 № 3528-IX, відповідно до якого постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2024 № 653 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» виключено з переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів в таблиці особливо небезпечених наркотичних засобів, обіг яких заборонено канабіс, смолу, екстракти й настоянки з нього (список № 1 у таблиці І) та включено ці наркотичні засоби до таблиці ІІ у список № 1 наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. У судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненому вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі вказавши, що відображені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності. В 2020 році, він точно уже не пам`ятає, коли саме, на околиці села Чернички, де він проживає, він виявив дикоростучі рослини конопель, які приніс додому і зберігав на горищі, щоб покурити. У подальшому пробував курити цю рослину. Після цього, в жовтні 2022 року [PERSON] добровільно видав цю речовину працівникам поліції. Враховуючи те, що обвинувачений [PERSON] у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням, за клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу, щодо вжиття заходів забезпечення у цьому кримінальному провадженні, здійснені судові витрати. Роз`яснивши наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, суд переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Таким чином, розгляд кримінального провадження проведено відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого [PERSON] у скоєнні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю доведена. Відповідно до ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання. Згідно із ч. 1 ст. 309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення є кримінальним проступком. Судом встановлено, що обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання [PERSON] , є щире каяття. Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання [PERSON] , не встановлено. Призначаючи покарання [PERSON] суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, визнання вини, щире каяття, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні та те, що [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, згідно із положеннями ст. 89 КК України раніше несудимий. Беручи до уваги зазначені обставини, майновий стан обвинуваченого, який працює неофіційно, а також враховуючи думки сторін кримінального провадження щодо виду і розміру покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для обвинуваченого [PERSON] покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, - в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання, на переконання суду, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, з урахуванням поведінки обвинуваченого після вчинення злочину, який в судовому засіданні визнав вину, надав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою вину, зробивши належні висновки, що свідчить про його щире каяття. Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України. Згідно із долученим до обвинувального акту реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022025230000257 від 15.10.2022, та додатково наданими прокурором і дослідженими в судовому засіданні матеріалами у цьому кримінальному провадженні постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 15.10.2022 визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні сухі стебла рослин з листями, зовні схожі на рослини конопель, вилучені 15.10.2022 з горища будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] . Після проведення необхідних слідчих дій постановлено передати ці речові докази до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.10.2022 накладено арешт на сухі стебла рослин з листями, зовні схожі на рослини конопель, вилучені у [PERSON] 15.10.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: [ADDRESS], які після проведення необхідних слідчих дій ухвалено передати до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суду необхідно вирішити питання про скасування арешту цього майна. Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Згідно із обвинувальним актом та додатково наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні матеріалами, судові витрати у кримінальному провадженні складають витрати на проведення судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів відповідно до висновку № СЕ-19/102-22/15311-НЗПРАП від 09.11.2022 у розмірі 1510,24 гривень. Отже, ці судові витрати за проведення експертиз, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави. На підставі вищевикладеного та

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого по [ADDRESS] , на користь держави (ДСА України, Калинівський район/м. Калинівка, отримувач: ГУК у Вінницькій області м. Калинівка/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA468999980313080115000002776, код класифікації бюджету 24060300) витрати за проведення судової експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів відповідно до висновку № СЕ-19/102-22/15311-НЗПРАП від 09.11.2022 в сумі 1510 грн. 24 коп. Речові докази: сухі стебла рослин з листями, зовні схожі на рослини конопель, вилучені у [PERSON] 15.10.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: [ADDRESS], - знищити, скасувавши арешт цього майна. Відповідно до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Згідно із положеннями частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України та частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт. Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України. Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Калинівський районний суд Вінницької області. Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копію вироку у день проголошення його резолютивної частини вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження, а також не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя Калинівського районного суду Вінницької області [PERSON]

Результат: guilty