Вид судочинства: commercial
Суддя: Петренко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
19.10.2018 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 2499/18) до фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни про стягнення коштів за невиконаний обсяг робіт у розмірі 1379,15 грн. за договором підряду № 422 від 19.12.2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду № 422 від 19.12.2016 року, в частині невиконання робіт. Позов пред'явлено на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 610, 837, 853 ЦК України, ст. 193 ГК України. 22.10.2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Після усунення вказаних недоліків позовної заяви 13.11.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі; розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання по суті з повідомленням сторін на 10.12.2018 року. В судовому засіданні оголошувалась перерва до 09.01.2019 року о 12:00 год. Позивач по справі з посиланням на укладений між ним (замовником) та відповідачем (підрядником) договір підряду № 422 від 19.12.2016 року на проведення поточного ремонту службових приміщень Саратського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області, розташованих за адресою: м. Сарата, вул. Крістіана Вегнера, 96А відповідно до погодженої сторонами договірної ціни і в обумовлений договором строк, вказує на неповне виконання замовлених робіт, встановлене за результатами обстеження службових приміщень Саратського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області (Саратського РС) у сумі 1379,15 грн. і просить, з посиланням на положення ст. 852 ЦК України зменшити плату за виконану роботу шляхом стягнення заявленої суми з відповідача. Відповідач по справі відзиву на позов в порядку ст. 165 ГПК України не надав, однак в судовому засідання проти позову заперечував і просив у його задоволенні відмовити. Вказував на відсутність порушення договірних зобов'язань. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі і просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків: Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів в судовому засіданні, 19.12.2016 року між Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області (замовник) та фізичною особою-підприємцем Скоріковою Мариною Володимирівною (підрядник) укладений договір № 422 на проведення поточного ремонту, згідно якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати власними та допоміжними силами роботи з поточного ремонту службових приміщень Саратського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області, розташованих за адресою: м. Сарата, вул. Крістіана Вегнера, 96А, (об'єкт), відповідно до погодженої сторонами договірної ціни й в обумовлений цим договором строк, а замовник зобов'язується прийняти відремонтований об'єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт і матеріалів. Відповідно до п. 2.1 договору строки завершення поточного ремонту об'єкта, передбаченого п.1. цього договору, 31.12.2016 року. Згідно з п.3.1 договору договірна вартість послуг, що доручені для виконання Підряднику, визначається на підставі затвердженої проектно-кошторисної документації та згідно з ДСТУ. На час підписання цього договору вартість послуги з поточного ремонту визначена у відповідності з договірною ціною, яка додається до договору та складає 199323,61 грн. без ПДВ. За правилами п. 3.2. договору вартість послуги з поточного ремонту, яка належить до сплати підряднику, визначається на підставі витрат підрядника, складених згідно з ДБН, пред'явлених по формі КБ-2В та формі КБ-3 на підставі фактично виконаних обсягів послуг; зміни обсягу і складу робіт у зв'язку з коригуванням затвердженої проектно-кошторисної документації, погоджених з замовником; призуминенням робіт за рішенням закомовника та за обставинами непереборної сили; прийняттям нових нормативних актів; зміни ринкових цін на матеріально-технічні ресурси та інші складові будівельно-монтажних робіт. Пунктом 3.3 договору встановлено, що оплату за цим договором замовник проводить за фактично виконані об'єми робіт підрядником, на підставі акту приймання виконаних робіт (ф. № КБ-2в) і довідки про вартість виконаних робіт (ф. № КБ-3) та за умови надходження коштів на рахунок замовника. Вартість робіт з поточного ремонту може бути переглянута при наступних умовах: при значному відхиленні фактичних умов виконання робіт, від робіт, зазначених у кошторисній документації, якщо можливість такого відхилення неможливо було передбачити; при внесенні змін до Державних будівельних норм під час виконання робіт. Рішення про перегляд вартості робіт оформляється сторонами, з обґрунтуванням обставин, додатковою угодою (п.3.5. договору). Згідно з п.4.2 договору підрядник зобов'язується відповідно із затвердженою кошторисною документацією провести роботи з поточного ремонту, передбачені в п.1 цього договору. Відповідно до п.5.1 договору підрядник гарантує можливість безперервної і нормальної експлуатації об'єкту на протязі гарантійного терміну - 12 місяців. У випадку виявлення прихованих дефектів з вини підрядника у процесі експлуатації, останній зобов'язаний усунути виявлені дефекти за свій рахунок, в терміни по взаємній домовленості. На недоробки, що виявлені у цей період, складається дефектний акт за підписом обох сторін. В акті наводиться перелік недоробок, строки їх усунення. Якщо підрядник відмовляється від складання акту, він оформлюється із залученням спеціалістів архбудконтролю. У випадку виявлення пошкоджень та дефектів з вини Замовника, у процесі експлуатації, останній усуває їх за власний рахунок. Окремим пунктом 6.1 договору встановлено, що здача-приймання робіт після їх закінчення здійснюється відповідно з чинним порядком і оформлюється актом приймання виконаних робіт (ф. № КБ-2в) і довідкою про вартість виконаних робіт (ф. № КБ-3). Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Як встановлено судом, 19.12.2016 року на виконання умов договору сторонами було підписано дефектний акт. Інших, вказаних в позовній заяві документів, в т.ч. акту прийому виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року від 23.12.2016 року, до матеріалів справи не долучено. 23.12.2016 року позивачем на виконання умов договору було оплачено роботи за договором № 422 від 19.12.2016 року на суму 199 323,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7561 від 23.12.2016 року. Водночас, як вказує позивач, за результатами проведення обстежень службових приміщень Саратського районного сектору ГУ ДМС України в Одеській області, розташованих за адресою: м. Сарата, вул. Крістіана Вегнера, 96А, було встановлено певні недоліки виконаних робіт, зокрема, що вартість невиконаних робіт складає: п. 9 п. 8 ламінат Promo завищено на 5 кв.м. - 1379,15 грн. Відповідно до розрахунку загальна вартість невиконаних робіт складає 1379,15 грн. Відповідно до ч.1 ст.852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За положеннями статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Судом встановлено, що сторони договору склали дефектний акт згідно технічного огляду та обстеження приміщень щодо умов виконання робіт щодо застосування ДСТУ -Н.Б.Д.2.4.-21:2012 дод. Б. табл. Б1 п. 2к=1,2. Недоліки, визначені в позовній заяві щодо завищення завищення вартості робіт з укладення ламінату не підтверджуються матеріалами справи, оскільки суперечать п. 7 та 8 вказаного дефектного акту. Інших доказів позивач не справі суду не надав, в т.ч. клопотання про проведення експертизи суду не заявлялося. За правилами ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами 1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні та позивачем до суду не надані будь-які докази, що підтверджують невиконання відповідачем певної частини робіт, в тому числі і додаткова угода, укладання якої, за умовами договору, є обов'язковою при перегляді вартості робіт за умови відхилення фактичних умов виконання робіт від робіт, зазначених у кошторисній документації. Не містять матеріали справи і доказів звернення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни із вимогами щодо виявлених недоліків у роботі відповідача та їх документального оформлення. З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, підтверджуючих невиконання певних робіт за договором на проведення поточного ремонту про відсутність правових підстав для задоволення заявлених вимог. Приймаючи до уваги відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Резолютивна частина:
1. В задоволенні позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області /ЄДРПОУ 37811384, адреса - 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, e-mail: od_dmsu.gov.ua/ до фізичної особи-підприємця Скорікової Марини Володимирівни /РНОКПП [NUMBER], адреса - [ADDRESS]/ про стягнення коштів за невиконаний обсяг робіт у розмірі 1 379,15 грн. - відмовити у повному обсязі. 2. Судові витрати у справі покласти на позивача. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення буде складено 14 січня 2019 р. Суддя Н.Д. Петренко

Результат: denied