Вид судочинства: civil
Суддя: Макаров В. О.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу у розмірі 770 656,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.02.2021 року між ним та [PERSON] (далі - відповідач) було укладено договір позики на суму 770 656,00 грн. Вказані грошові кошти було передано 25.02.2021 року позивачем відповідачу, про що відповідач власноруч написав розписку про отримання вказаних коштів. Згідно тексту вказаної розписки, відповідач свої зобов`язання по поверненню коштів позивачеві повинен був виконати до 25.08.2021 року. Однак [PERSON] свої зобов`язання за договором позики не виконав, навіть частково. Позивачем вчинялися дії направлені на досудове врегулювання спору, проте відповідач виключив телефон та змінив своє місце проживання, яке позивачеві невідоме. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст. 207, 1046, 1047, ч. 1 ст. 1049, 526, 612 ЦК України, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу розміром 770 656,00 грн. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Ухвалою суду від 15.09.2021 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання, а ухвалою суду від 02.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача адвокат Гришин Р.В. звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі та участі позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній». У відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення. Враховуючи вимоги частини 11 статті 128 ЦПК України «з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Однак, [PERSON] відзив не надіслав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25.02.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 770 656,00 грн., строком до 25.08.2021 року. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що взяті на себе зобов`язання за договорами позики від 25.02.2021 року, відповідач не виконав, отримані у позику грошові кошти за вказаним договором не повернув навіть частково, у зв`язку із чим посилаючись на вимоги ст.ст. 207, 1046, 1047, ч. 1 ст. 1049, 526, 612 ЦК України просить стягнути з відповідача всю суму боргу передану за договором позики від 25.02.2021 року. Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. При розгляді справи № 6-63цс13 від 18.09.2013 року Верховний суд України зробив висновок про те, що за своєю суття розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, що видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також посвідчуючи факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів законодавства. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Виключно наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого зобов`язання. Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і суму боргу за договором позики не погашає. Оскільки, відповідач належним чином добровільно не виконав умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаними договором суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 25.02.2021 року у розмірі 770 656,00 грн. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідач не скористався своїми правами та не з`явився в судові засідання, хоча й був повідомлений належним чином, не надав письмовий відзив проти позову, не долучив жодних доказів у вказаній справі на спростування тверджень позивача. Аналізуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 7 706,56 грн. Враховуючи вищевикладене та

Резолютивна частина:
Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики - задовольнити. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце попередньої реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) суму боргу за договором позики у розмірі 770 656 (сімсот сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце попередньої реєстрації: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 706 (сім тисяч сімсот шість) грн. 56 коп. Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: Позивач: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . Відповідач: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце попередньої реєстрації: [ADDRESS] . Суддя В.О. Макаров

Результат: granted