Вид судочинства: criminal
Суддя: Ясельський А. М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 26.07.2024 приблизно о 17.22 годин, знаходячись на території приміщення торгівельного центру «Хіт Молл» розташованого за адресою: м.Київ, пр-т Берестейський, 134\\1, побачив як раніше йому не знайома громадянка [PERSON] , після зняття готівки залишила в банкоматі «Приват банк» свою банківську картку ( з безконтактною технологією проведення платежів), та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження пін-коду, емітентом якої є АТ КБ «Приватбанк», належна [PERSON] , яка згідно п.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.І ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, та є засобом доступу до банківського рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , на якій були грошові кошти у сумі 15953 гривні 18 копійок, в ході чого у [PERSON] виник умисел на її привласнення та корисливий мотив на таємне викрадення з даної банківської картки грошових коштів. Безпосередньо реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діставши вищевказану банківську картку з вищевказаного банкомату, та привласнивши її, [PERSON] 26.07.2024, приблизно о 17.22 годин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на території приміщення торгівельного центру «Хіт Молл», розташованого за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, 134\\1, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, обравши вищевказану банківську картку за об`єкт свого протиправного посягання, з метою використання в особистих корисливих мотивів, а саме для подальшого викрадення грошових коштів з банківського рахунку [NUMBER] завдяки її незаконному використанню, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Крім того, [PERSON] продовжуючи свою протиправну діяльність, об`єднану єдиним кримінально протиправним наміром, спрямованим на подальше заволодіння чужим майном, яке належить [PERSON] , в період часу з 17.49 годин 26.07.2024 по 18.43 годин 30.07.2024 діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому, знаходячись в умовах воєнного стану та усвідомлюючи це, використовуючи раніше знайдену банківську карту АТ КБ «Приватбанк», яка є засобом доступу до банківського рахунку [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , при цьому не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної картки ( пін-код), встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, протиправно, таємно викрав з банківського рахунку, відкритого на ім`я [PERSON] , кошти в сумі 15953 гривні 18 копійок, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари у різних торгівельних магазинах на території Святошинського району міста Києва, спричинивши своїми умисними діями [PERSON] матеріальну шкоду. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі. Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого [PERSON] повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України вірна, оскільки він вчинив викрадення офіційного документи, з корисливих мотивів; та вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану. Призначаючи обвинуваченому [PERSON] вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів, обставини скоєння кримінальних правопорушень, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий, не працює, не одружений, його відношення до скоєного. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено. Також суд враховує вимоги ч. 1 ст. 70 КК України, відповідно до якої при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому [PERSON] слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Поряд з цим, суд вважає за можливе перевиховання [PERSON] без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за необхідне застосувати до нього ст. 75 КК України. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання: - за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обвинуваченому [PERSON] призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого [PERSON] звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Суддя: [PERSON]

Результат: guilty