Вид судочинства: criminal
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи раніше засудженим 16.08.2012 Замостянським районним судом м. Вінниця за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнившись 13.12.2016 року з Личаківської ВК № 30 Львіської області, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин. 16 вересня 2022 року, близько 03:00 год. [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та проходячи повз домоволодіння [PERSON] , по [ADDRESS] , побачив поряд із даним домоволодінням легковий автомобіль марки «ВАЗ 2101» з д.н. [NUMBER] , вартістю відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи 12800 грн., що перебуває у користуванні [PERSON] , після чого у нього виник намір незаконно ним заволодіти. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, [PERSON] , скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, які могли б завадити йому здійснити свій намір, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2101» з д.н. [NUMBER] та, через незачинені водійські дверцята, проник до салону, де виявив відсутність ключів запалення двигуна. Після цього [PERSON] , з метою набуття можливості розпорядитись вищевказаним автомобілем, не заводячи двигун, застосовуючи фізичну силу, умисно, повторно, незаконно, без дозволу [PERSON] поштовхав даний автомобіль від домоволодіння [PERSON] з вул. Польова до вул. Данила Нечая в с. Тростянець в напрямку ставу «Загоруйків», розташованого у цьому ж населеному пункті, розпорядившись у такий спосіб викраденим автомобілем на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями [PERSON] , завдав потерпілій [PERSON] майнового збитку на суму 12800 гривень. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому та просив не позбавляти його волі. Потерпіла [PERSON] в судовому засіданні 09.12.2022 року підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Претензій до обвинуваченого не має та просила його суворо не карати. В подальші судові засідання не з`явилась, подала суду заву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Визнання вини обвинуваченого підтверджує вчинення злочину, в зв`язку з чим, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. У відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Стаття 50 КК України передбачає, що покарання є заходом примусу, який застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.ст. 65, 50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, суб`єктивна сторона якого полягає у прямому умислі, враховуючи характер відношення обвинуваченого до наслідків вчиненого. Досліджені дані про особу [PERSON] , вказують на те, що він проживає без реєстрації та прописки і постійного місця проживання, не працевлаштований, раніше судимий, намагання стати на шлях виправлення не є успішним, проте, станом на даний час проявляє навики лідера згуртовувати біля себе осіб, схильних до правопорушень, що стверджується довідкою-характеристикою Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницйької області від 16.09.2022 року, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, злочин вчинив після відбуття покарання в місцях позбавлення волі і до закінчення погашення судимості. В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання, передбачених ст.67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, встановлені судом обставини кримінального провадження, досліджені судом дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до наслідків вчинення злочину та поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду, враховуючи думку потерпілої, свідчить про те, що [PERSON] раніше притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий умисний злочин, тому його виправлення без ізоляції від суспільства неможливе і становить небезпеку для суспільства. Санкцією ч.2 ст.289 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такого. Призначаючи покарання обвинуваченому [PERSON] за ч.2 ст.289 КК України, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, крім наведених вище обставин, приймає до уваги наслідки вчинення злочину, повне визнання винуватості, наявність непогашеної судимості та вважає необхідним призначити йому покарання в цій частині у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.289 КК України без конфіскації майна. Суд не застосовує додаткове покарання у вигляді конфіскації майна з огляду на те, що викрадений автомобіль повернуто власнику і потерпіла не має претензій до обвинуваченого. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню [PERSON] та попередженню нових злочинів. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого. Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Резолютивна частина:
Визнати винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. Строк відбування [PERSON] рахувати з моменту приведення вироку до виконання. В строк відбування покарання [PERSON] зарахувати строк тримання під вартою з 16.09.2022 року. Стягнути з [PERSON] в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в розмірі 4244 (чотири тисячі двісті сорок чотири) гривень 29 копійок. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2022 року на тимчасово вилучене майно, після набранням вироком законної сили - скасувати. Речові докази по справі після набрання вироком суду законної сили, а саме: автомобіль марки "ВАЗ 2101" , д.н.з. [NUMBER] , який залишено на відповідальному зберіганні [PERSON] , [INFO] , жительці [ADDRESS] - залишити власниці; запаховий (одорологічний) слід на фланелевій серветці із поверхні внутрішньої рукоятки водійської дверки автомобіля «ВАЗ 2101» з д/н [NUMBER] , запаховий (одорологічний) слід на фланелевій серветці із поверхні керма автомобіля «ВАЗ 2101» з д/н [NUMBER] , запаховий (одорологічний) слід на фланелевій серветці із поверхні ручки перемикання передач автомобіля «ВАЗ 2101» з д/н [NUMBER] , запаховий (одорологічний) слід на фланелевій серветці із поверхні внутрішньої рукоятки передньої пасажирської дверки автомобіля «ВАЗ 2101» з д/н [NUMBER] , сліди рук на аркуші паперу формату «А-4» та на фланелеву серветку із зразком запаху [PERSON] із визначенням місця їх зберігання, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів при ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, адреса якого: вул. Гімназійна, 32, м. Немирів Вінницького району Вінницької області - знищити. Вирок може бути оскаржений сторонами виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя : [PERSON]

Результат: guilty