Вид судочинства: commercial
Суддя: Лавренюк Т.А.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 43 333,33грн. Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором зберігання № 3 від 01.09.2023 в частині здійснення своєчасної оплати за надані позивачем послуги з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України. Ухвалою суду від 02.11.2023 позовну заяву Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради "Знахідка" залишено без руху, надано позивачу строк 10 днів для усунення недоліків з дня вручення йому цієї ухвали. 08.11.2023, у встановлений судом строк, на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 09.11.2023 \~позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання. Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.11.2023 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження юридичної особи відповідача. Проте, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.11.2023 повернута на поштову адресу з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч.7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Згідно з п.п.3, 4, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними. Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил). Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99.2 Правил). Відповідно до п.п.116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. Системний аналіз ст.ст.120, 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п.11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19). Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі. Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала господарського суду Харківської області від 09.11.2023, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань. Проте, від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило. Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.09.2022 між Обласним комунальним підприємством Харківської обласної ради "Знахідка" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Провектор" (відповідач) укладено договір зберігання № 3 (далі договір), відповідно до умов якого відповідач передав, а позивач прийняв на відповідальне зберігання майно, відповідно до переліку, що зазначений в акті приймання-передачі від 01.09.2022, загальною вартістю 468 000,00грн, склад і вартість якого визначено в акті приймання-передачі. У п.1.2 договору сторони погодили адресу зберігання майна, а саме: м. Харків, пров. Лазьківський, 12, літ. "Г-1" (кімн. № 8, 9) та літ. "А-1" (кімн. № 8-10, 23, 24). Передача майна на зберігання не спричиняє переходу права власності на це майно. Відповідно до п.2.1 договору вартість послуг за договором становить 5\~000,00грн без ПДВ. За умовами п.2.2 договору відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача після підписання акту приймання-передачі майна, що є невід`ємною частиною даного договору, в строк до 20 числа поточного місяця. Відповідач у п.3.2.2 договору зобов`язався вчасно вносити плату за зберігання майна. Даний договір діє з 01.09.2022 до дати повернення майна за актом про повернення майна (п.6.1 договору), закінчення дії строку даного договору не звільняє сторони \~від повного виконання зобов`язань за цим договором (п.6.2 договору). У п.8.2 договору сторони погодили, що повідомлення за цим договором допускаються: телеграфом, рекомендованими листами або вручаються кур`єром (особисто). 01.09.2022 між сторонами підписано акт приймання-передачі майна за спірним договором, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв на відповідальне зберігання майно, найменування якого, ціна та кількість зазначені у даному акті. Даний акт підписано з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень. Позивачем складено акти приймання-передачі наданих послуг, відповідно до яких позивач за період з вересня 2022 року по 26.06.2023 надав відповідачу послуги зберігання на загальну суму 49\~333,33грн. Зазначені акти з боку відповідача не підписано, проте, в матеріалах справи міститься лист відповідача від 15.06.2023 за вих. № 2, в якому останній звернувся до позивача з проханням повернути обладнання, яке знаходиться на відповідальному зберіганні за договором № 3 від 01.09.2022, повідомив позивача про намір закрити договір зберігання та зобов`язався здійснити заборгованість за цим договором протягом 3-х місяців рівномірними платежами, чого останнім зроблено не було. Письмових мотивованих заперечень чи зауважень щодо актів приймання-передачі наданих послуг відповідач не подав. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, за весь час знаходження майна на зберіганні позивача ним було здійснено один платіж в розмірі 6 000,00грн, що підтверджується копією банківської виписки, наявною в матеріалах справи. Таким чином у відповідача перед позивачем за період з вересня 2022 року по 26.06.2023 утворилась заборгованість в розмірі 43 333,33грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами сплатити заборгованість, що утворилась у нього за договором зберігання, які залишені останнім без відповіді та задоволення. Так, 26.06.2023 відповідач особисто отримав претензію за вих. № 02-02/137, в якій позивач вимагав здійснити оплату заборгованості в розмірі 43 333,33грн протягом 5 календарних днів з моменту отримання претензії, чого відповідачем зроблено не було. Факт отримання відповідачем вказаної претензії підтверджується його особистим підписом на печаткою його Товариства. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. За приписами ч.1 ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). За приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором зберігання, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 66 ЦК України. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, відповідно до ГК України, ЦК України, і згідно зі ст.629 ЦК є обов`язковим до виконання сторонами. Так, відповідно до ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Частиною 1 ст. 946 Цивільного кодексу України, плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Як вже було встановлено судом, відповідач взяв на себе зобов`язання (п.2.2 договору) здійснити оплату в строк до 20 числа поточного місяця. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, за надані позивачем послуги по зберіганню майна розрахувався частково на суму 6 000,00грн, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з вересня 2022 року по 26.06.2023 в розмірі 43 333,33грн, яка до теперішнього часу є не сплаченою. Наявність заборгованості відповідача перед позивачем визнається ним у \~листі від 15.06.2023 за вих. № 2, в якому відповідач зобов`язався здійснити заборгованість за цим договором протягом 3-х місяців рівномірними платежами. Даний факт відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач розрахувався за надані позивачем послуги зберігання майна в повному обсязі. Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати послуг зберігання на суму 43 333,33грн, у зв`язку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладає на відповідача. Враховуючи вкладене та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Провектор" (61070, м. Харків, пров. Лазьківський, 12, код ЄДРПОУ 42910908) на користь Обласного комунального підприємства Харківської обласної ради "Знахідка" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 51, код ЄДРПОУ 14107244) 43 333,33грн основного боргу, 2\~684,00грн судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Дане

Результат: granted