Вид судочинства: criminal
Суддя: Олізаренко С. М.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02

Обставини справи:
04.08.2013 приблизно о 02.30 [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за адресою: м.Харків, вул.Тернопільська, 21, на вулиці біля кафе «Контакт», під час бійки з [PERSON], яка сталася на ґрунті особистих раптово виниклих неприязних відносин, діючи з раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON], діставши ніж з карману одягнутих на ньому штанів та намагаючись влучити у тіло останнього, наніс ним три колото-різані удари в область правого та лівого стегон потерпілого, спричинивши останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 14/53-ОКБт/13 від 05.08.2013 колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на середній поверхні на межі верхньої та середньої третини правого стегна, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, прямого м'язу стегна, стегнової артерії, проміжного широкого м'яза правого стегна, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, а також колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні в середньої третини лівого стегна, з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, прямого м'язу стегна, стегнової артерії та стегнової вени, проміжного широкого м'яза, надкісниці лівої стегнової кістки, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, та колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на передній зовнішній поверхні на межі середньої та нижньої третини лівого стегна, з пошкодженням підшкірно - жирової клітковини, латерального широкого м'яза, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Побачивши, що [PERSON] впав на землю, [PERSON] втік з місця події. Внаслідок гострої крововтрати як смертельного ускладнення вищезазначених колото-різаних поранень стегон з ушкодженням магістральних кровоносних судин [INFO] в 04-35 год. настала смерть [PERSON] Обвинувачений [PERSON], допитаний в судовому засіданні, частково визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, наполягаючи на тому, що діяв з метою необхідної оборони, та не визнав вину за ч.1 ст.115 КК України. При цьому обвинувачений просив врахувати, що він не оспорює, що від його дій спричинені тілесні ушкоджень потерпілому, що потягли його смерть, та щиро розкаюється у фактично вчиненому. Наполягав на відсутності у нього умислу щодо спричинення смерті чи тілесних ушкоджень потерпілому, оскільки діяв з метою оборони. В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що 04.08.2013 приблизно о 02.30 він, будучі у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись за адресою: м.Харків, вул.Тернопільська, 21 на вулиці біля кафе «Контакт», побачив, що група осіб приблизно з 10-12 чоловік, били його знайомого [PERSON], якого він знав з дитинства. Він підбіг до місця події, відштовхнув декілька хлопців та намагався підняти із землі [PERSON]. У той же час його самого також почали бити, від вказаних ударів він впав. Один із ударів прийшовся йому в центр обличчя, в наслідок чого відкрилась сильна кровотеча з носу. В цей час він згадав, що в нього в кишені знаходиться знайдений того ж дня складний ніж. Витягши ніж та стоячи на одному коліні, в ході бійки він почав без прицільно розмахувати ножем. При цьому в нього сльозилися очі, а з носа текла кров. Коли удари припинилися, він втік з місця події. Поряд з процесуальною позицією [PERSON] в судовому засіданні, вина останнього у вчиненні злочину за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. В ході проведення слідчого експерименту [PERSON] надавав пояснення аналогічні, наданим в ході судового розгляду щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень; показав місця, де він знайшов та викинув ніж, яким спричинив тілесні ушкодження потерпілому. Під час проведення слідчого експерименту вказаний ніж вилучено за місцем проживання обвинуваченого в [ADDRESS] (т.1 а.с.96). Вказані обставини зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту та в протоколі огляду місця події від 04.08.2013р. (т.1 а.с.63-71, 72-73). Відповідно до висновків експертів №19/14/53-ОКБт/13 від 24.09.2013р. свідчення [PERSON], надані ним при допиті та в ході слідчого експерименту від 04.08.2013р. та 05.08.2013р., в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині часу та механізму спричинення колото-різаних поранень на лівому стегні, встановлених при судово-медичній експертизі трупа [PERSON] (а.с.314-322). Під час проведення слідчого експерименту від 05.08.2013р. [PERSON] детально пояснив обставини злочину та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому (т.1 а.с.74-78). Пояснення обвинуваченого [PERSON] про те, що він не мав умислу на позбавлення життя потерпілого, якому наносив удари наодмаш та не бачив, куди вони приходяться через кровотечу з носа, підтверджується висновком експерта №2252ая/13 від 05.08.2013р., відповідно до якого у [PERSON] мали місце кровопідтоки, синці на голові, тулубі і руках, які утворилися від дії тупих предметів і могли бути спричинені в строк, вказаний обвинуваченим (а.с.227-229). Аналогічні дані містяться в консультативному висновку лікаря-спеціаліста ХКЛ «Швидкої невідкладної допомоги ім. професора О.І.Мещенінова», відповідно до якого [INFO] [PERSON] оглянутий хірургом та йому встановлено діагноз: перелом кісток носа (а.с.269). Відповідно до висновків експерта №53-ОКБт/13, №14/53-ОКБт/13 від 10.09.2013р. у потерпілого [PERSON] встановлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на середній поверхні на межі верхньої та середньої третини правого стегна, з ушкодженням підшкірно-жирової клітковини, прямого м'язу стегна, стегнової артерії, проміжного широкого м'яза правого стегна, які утворились від одноразової динамічної дії предмету, який має колючо-різані властивості, довжиною не менш 6 см. і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, а також колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні в середньої третини лівого стегна, з пошкодженням підшкірно-жирової клітковини, прямого м'язу стегна, стегнової артерії та стегнової вени, проміжного широкого м'яза,надкісниці лівої стегнової кістки, які утворились від одноразової динамічної дії предмету, який має колючо-різані властивості, довжиною не менш 8,5 см. і відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, та колото-різане поранення у вигляді колото-різаної рани на передній зовнішній поверхні на межі середньої та нижньої третини лівого стегна, з пошкодженням підшкірно - жирової клітковини, латерального широкого м'яза, які утворились від одноразової динамічної дії предмету, який має колючо-різані властивості, довжиною не менш 4 см. і відноситься до легкого тілесного ушкодження. Причиною смерті [PERSON] стала гостра крововтрата як смертельне ускладнення зазначених колото-різаних поранень стегон з ушкодженням магістральних кровоносних судин.(а.с.215-219, 221-225) Фактичними даними протоколу огляду місця події від 04.08.2013р. в. м. Харкові по вул. Тернопільській в районі будинку №21, відповідно до якого оглянуто територія зупинки «Тернопільська» в м. Харкові в районі будівлі «Мінімаркет» та «Кафе», на плитці виявлені плями бурого кольору розміром 1м.х70см. та 70см.х30см., паперовий фрагмент у вигляді браслету, дві паперові серветки. (а.с.27-44) Відповідно до висновків експертів №2280-И/13 від 16.08.2013р., №2279-И/13 від 12.08.2013р. кров від трупа [PERSON] належить до групи А ізогемаглютинином анти-В. На фрагменті паперової стрічки, зазначеної в постанові як «браслет-бірка», двох серветках, вилучених в ході огляду місця події по вул. Тернопільська в м. Харкові, виявлено кров людини групи А ізогемаглютинином анти-В, походження якої від потерпілого [PERSON] - не виключається (а.с.240-241, 248-249). Під час огляду місця події КУОЗ «ОКЛ ЦЭМП» в м. Харкові по пр. Правди, 13 оглянутий та вилучений одяг потерпілого: кросівки чорного кольору, кофта чорно-біла, футболка біла, штани чорні, мобільний телефон (а.с. Відповідно до висновків експерта № 2307-И/12,№2308-И/12, №2306від 17.08.2013р. на спортивних штанах, спортивній куртці,правому кросівку, що належали потерпілому [PERSON], виявлено кров людини групи А ізогемаглютинином анти-В, що властива особисто йому (а.с.252-254, 257-258, 277-279). Відповідно до висновку експерта №644-Ц/2013р. від 13.09.2013р. на лезі ножа, вилученого за місцем проживання [PERSON], виявлені сліди крові людини, походження якої від потерпілого [PERSON] не виключається (а.с.296-302). Відповідно до висновку експерта №312-МК/13 від 23.09.2013р. трьом колото-різаним пошкодженням на штанах [PERSON] по локалізації відповідають колото-різані поранення на тілі [PERSON] Вказані пошкодження одягу та тіла утворюють між собою єдині колото-різані канали, які утворилися від дії одностороннього гостронаконечного клинка колючо-ріжучого знаряддя, який має широкий «П»-подібний обушок з виразними ребрами, найбільша ширина якого на рівні заглиблення була не більше 5 см. Таким чином, параметри та особливості клинка наданого ножа не виключають можливості спричинення пошкоджень штанів цим ножем (а.с.306-311) Протоколом від 14.08.2013р. зафіксовано отримання зразків крові [PERSON] для експертизи (а.с.271). Відповідно до висновку експерта № 2363-И/13 від 14.08.2013р. кров підозрюваного [PERSON] відноситься до групи О ізогемаглютинином анти-А та анти-В (а.с.252-254, 257-258). Відповідно до висновку експерта №2281-И/13 від 20.08.2013р. на двох серветках, вилучених в ході огляду місця події по вул. Тернопільська в м. Харкові, виявлено кров людини групи О ізогемаглютинином анти-А та анти-В, походження якої від потерпілого [PERSON] - виключається (а.с.244-245). Фактичними даними протоколу огляду місця події від 04.08.13р., відповідно до якого оглянуто домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого, в ході якого вилучено чоловічі кросівки, білий рушник з плямами бурого кольору, чоловіча спортивна куртка Відповідно до висновку експерта № 2410-И/13 від 28.08.2013р. на кросівках, що належать обвинуваченому [PERSON], наявність крові не виявлено (а.с.261-262). Відповідно до висновку експерта №2411-И/13 від 26.08.2013р., №2408-И/13 від 23.08.2013р. на рушнику, вилученому при огляді місця події за місцем проживання обвинуваченого, штанах спортивних, виданих добровільно [PERSON], виявлено кров людини, походження якої від [PERSON] не виключається, при наявності у нього тілесних пошкоджень на момент вказаних подій, що супроводжувалися зовнішньою кровотечею. Від потерпілого [PERSON] походження крові виключається (а.с.282-283, 286-287). Вищевказане підтверджує покази обвинуваченого про отримання ним в ході бійки тілесних ушкоджень, що спричинили кровотечу. Разом з тим, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено пояснення обвинуваченого про наявність в його діях необхідної оборони. Так, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він був очевидцем конфлікту між [PERSON] та [PERSON], який відбувся близько 24-00 03.08.2013р. із-за дівчини - [PERSON] Однак цей конфлікт обмежився лише словесним з'ясуванням обставин, без бійки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що 03.08.2013р. в кафе [PERSON] наполегливо запрошував її на танець, що не сподобалось її другу. Коли вона разом зі своїми знайомими [PERSON], [PERSON],та [PERSON] покинули кафе та пішли додому, зустріли хлопця з собакою, із-за якої виник конфлікт з хазяїном цієї собаки. Почалася бійка, від якої вона намагалася втримати [PERSON], але він її відштовхнув. Оскільки від цього поштовху вона вдарилася головою та побачила, що [PERSON] та [PERSON] стояли один напроти одного, блиснув ніж в руці [PERSON], потерпілий повернувся до неї обличчям, поклав її руки на плечі та впав. [PERSON] втік. Потерпілому викликали швидку допомогу, яка їхала дуже довго, її навіть виходили зустрічати на трасу. Сам момент удару ножем вона не бачила. Бійка між [PERSON] та [PERSON] була обоюдною та тривала близько 3-х хвилин. Свідок також підтвердила пояснення [PERSON], що конфлікт в кафе між [PERSON] та [PERSON] закінчився мирно та був вичерпаний. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив пояснення свідка [PERSON], що в ніч з 03.08.2013р. на 04.08.2013 він гуляв з собакою біля кафе. З ним був товариш [PERSON]. Зустріли [PERSON], який вдарив [PERSON] із-за собаки. Почалася бійка, під час якої він стояв біля забору та намагався захищатися, натравлюючи собаку на нападаючих, яка не слухала його команд. Його вдарили. Конкретну поведінку [PERSON] під час бійки не бачив, оскільки був у стані алкогольного сп'яніння і стояв на значній відстані. Також не бачив, чи били в подальшому [PERSON] чи [PERSON] під час бійки. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 03.08.2013р. на 04.08.2013 він зі своїм другом [PERSON], який був з собакою, стояли біля кафе. Із-за того, що собака гавкала, розпочався конфлікт з іншими хлопцями, які почали його бити. Потім його перестали бити, з якої причини, він не знає, оскільки перебував у стані сп'яніння. Хто за нього заступався, він не пам'ятає. Участь [PERSON] в цій бійці не пам'ятає через сп'яніння, однак не заперечує, що він там міг бути. Підтвердив, що [PERSON] - це його друг дитинства і раніше за нього часто заступався. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що в ніч з 03.08.2013р. на 04.08.2013 він з [PERSON], [PERSON] вишли на вулицю після закриття кафе. Побачив бійку, як тривала близько 5 хвилин та початок якої він не застав. Також пояснив, що був свідком, як [PERSON] з'ясовував стосунки з [PERSON] При цьому [PERSON] стояв, розмахуючи ножем, і кричав, щоб всі від нього відійшли. Самого удару ножем не бачив, але бачив, як [PERSON] побіг. Він з [PERSON] та [PERSON] його наздогнали, при цьму [PERSON] демонструючи їм ніж, попросив його відпустити, пообіцявши, що їх не троне, та втік в ліс. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 04.08.2013 близько 03-00 год він вийшов з кафе і на відстані приблизно 15-30 метрів побачив групу людей, серед яких був [PERSON] і розмахував ножем. Бійки не бачив, але бачив, що [PERSON] та [PERSON] стояли один напроти одного, між ними нікого не було. [PERSON] в ході конфлікту він не бачив. В ході пред'явлення особи для впізнання 05.08.2013р. свідки [PERSON] та [PERSON] впізнали [PERSON], як особу, яка [INFO] наносила ножові поранення [PERSON] поблизу «Кафе» (а.с.98-99, 100-101). Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №708 від 02.09.2013р. [PERSON] ознак психозу та слабоумства не виявляє. Виявлено дисоціальний розлад особистості. За своїм психічним станом, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, до якого відноситься злочин у вчиненні якого [PERSON] підозрюється, він знаходився поза будь яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. [PERSON] в даний час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 266-268). Клопотань про призначення по справі психологічної експертизи до суду не надходило. Таким чином, пояснення обвинуваченого про наявність в його діях перевищення меж необхідної оборони також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Оцінивши вищезазначені докази в їх сукупності суд приходить до висновку про доведеність вини [PERSON] в пред'явленому прокурором обвинуваченні та, виходячи з фактичних обставин справи та наслідків, що настали, кваліфікує його дії за ч. 2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілому. Що стосується підтриманого потерпілим [PERSON] обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, то суд виходить з наступного. Суб'єктивна сторона даного злочину характеризується наявністю умислу до протиправного заподіяння смерті іншій особі. Таким чином, для кваліфікації дій особи за цією ст.115 КК України мають одночасно існувати наступні обставини: неправомірність дій, внаслідок яких заподіяна смерть іншій особі; умисел обвинуваченого саме на заподіяння смерті потерпілому, безпосередній причинний зв'язок між діями обвинуваченого та спричиненими наслідками. У відповідності до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому відповідно до ч.2, 4 ст.17 КПК України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. В судовому засіданні обвинувачений визнав факт заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень та категорично заперечував наявність у нього умислу на заподіяння смерті останньому. Наполягав на тому, що розмахував ножем в ході обоюдної бійки, знаходячись навколішках, про можливість настання смерті потерпілого навіть не думав. Разом з тим, згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров'я особи» замах на вбивство може бути вчинено тільки з прямим умислом, тобто, коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки та бажає їх настання. Якщо ж винний діяв не з прямим, а з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. Тому у випадках, коли особа, спричиняючи іншій особі тілесні ушкодження, усвідомлено допускає настання будь-яких наслідків, в тому числі і смерті, вона не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство. Злочин не може бути кваліфіковано як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як настання будь-якої шкоди здоров'ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично були спричинені. Пояснення обвинуваченого про відсутність у нього умислу на заподіяння смерті [PERSON] відповідно до вимог ст..ст.17, 22 КПК України в судовому засіданні не спростовані. При цьому, враховуючи кількість нанесених потерпілому ударів, локалізацію тілесних ушкоджень, відсутність у [PERSON] медичної освіти, у суду відсутні підстави вважати доведеним поза розумним сумнівом наявність у обвинуваченого прямого умислу на спричинення смерті потерпілому, а тому дії [PERSON] підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 121 КК України, - як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Згідно класифікації, передбаченій ст.12 КК України, [PERSON] вчинив тяжкий злочин; визнав себе винним у спричиненні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, що потягли його смерть, та щиро розкаявся у фактично вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставинами, що пом'якшують покарання. Відповідно до ч.2 ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання [PERSON], є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння. Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.03.2007р. за ч.2 ст.187, ч.3 ст.187, ч.2 ст.289 КК України з застосуванням ст.69 КК України на 6 років позбавлення волі (а.с. 189, 195-203), але має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS], де проживає з матір'ю, сестрами та братом, за місцем проживання характеризується формально позитивно (а.с. 96, 205), до затримання працював без офіційного працевлаштування в швейному цеху, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 192, 193), має незадовільний стан здоров'я через захворювання ВСД по гіпотонічному типу та йому рекомендовано спостереження лікаря-терапевта за місцем проживання (а.с.269) Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк покарання [PERSON] рахувати з моменту його затримання, тобто з 04.08.2013р. Запобіжний захід [PERSON] до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в Харківському СІЗО. Стягнути з [PERSON] процесуальні витрати за проведення експертиз в загальній сумі 1 956 грн. (а.с.237, 331) Речові докази по справі: ніж, дві марлеві серветки, паперову стрічку, медичний шприц - знищити; належні потерпілому [PERSON] спортивні штани, куртку спортивну, кросівки - повернути потерпілому [PERSON], а в разі відмови в отриманні - знищити; належні [PERSON] брюки, футболку, кросівки - повернути обвинуваченому, а в разі відмови в отриманні - знищити. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Головуючий: С.М. Олізаренко Судді: В.А. Журавель Ю.В. Шуліка

Результат: guilty