Вид судочинства: commercial
Суддя: Бондарчук В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд» (далі - постачальник) та Управлінням освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - споживач) укладено договір постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) №211683/Т/21, відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити (передати) природний газ споживачу, а споживач зобов`язався приймати та своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу, а також виконувати інші зобов`язання, передбачені цим договором, у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Пунктом 3.1. договору визначено, що постачальник в установленому договором порядку та періодах зобов`язується передати природний газ у власність споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи АТ «Київгаз», в точках виходу із газотранспортної системи до відповідної газорозподільної системи (пункти призначення). Споживач підтверджує, що оператором ГРМ, з якими споживач уклав договір розподілу природного газу - АТ «Київгаз». Об`єм переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, визначається на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між оператором ГРМ та споживачем, з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРС (п. 3.5. договору). Згідно із п. 3.6. договору, фактичний об`єм поставленого у розрахунковому періоді газу, підтверджується підписаним між постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що складається на підставі даних Оператора ГРМ та комерційних вузлів обліку газу. У п. 3.7. договору сторони погодили, що складання та підписання актів приймання-передачі газу відбувається у наступному порядку: Споживач, до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику засвідчену копію акту наданих послуг розподілу газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ. В іншому випадку, для розрахунку вартості поставленого за цим договором газу застосовуються дані оператора ГРМ про об`єм розподіленого (протранспортованого) споживачу газу. Постачальник має право самостійно звернутись до оператора ГРМ для отримання даних про об`єм газу, розподіленого (протранспортованого) для споживача протягом розрахункового місяця. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом п`яти робочих днів готує та надає споживачу два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період із зазначенням добових об`ємів перевищення споживання за кожну добу перевищення, підписані уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу. Згідно із п. 3.8. договору, у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, об`єм постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за рахунковий період. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу об`ємів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, об`єм спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника згідно акту, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем. На момент укладання договору ціна природного газу, що поставляється в межах добових об`ємів, встановлених згідно із п. 2.2. договору (з урахуванням змін, здійснених відповідно до п. 3.10 договору) (з урахуванням тарифу за розподіл потужності оператора ГТС) становить 8 019,9093 грн за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 20% - 1 603,9819 грн, разом з ПДВ 9 623,8912 грн за 1 000 куб.м. При цьому, тариф за розподіл потужності оператора ГТС 136,5760 грн, крім того ПДВ 20% - 27,3152 грн. Ціна природного газу за цим договором, змінюється у разі ринкового коливання цін на природний газ, зміни вартості (ціни) послуг газотранспортного підприємства, змін у податковому законодавстві та інших чинників, що впливають на формування ціни природного газу. Сторони домовились, що ціна газу може бути змінена постачальником в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення споживача про нову ціну природного газу та дату початку її застосування (п. 4.1. договору). Пунктами 4.3. та 4.5. договору передбачено, що оплата вартості газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом газового місяця споживання газу. У випадку недоплати вартості газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок до 15 (п`ятнадцятого) числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим за даними про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період. Відповідно до п. 8.7. договору, у разі порушення споживачем строків розрахунків за природний газ, встановлених цим договором, споживач сплачує на користь постачальника (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Цей договір набуває чинності з дати його укладення та діє в частині постачання природного газу до 31.12.2021, а в частині грошових зобов`язань - до їх повного виконання. Умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.2021 (п. 11.1. договору). 22.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до цього договору, в якій сторони погодили внести зміни до п. 4.1. договору, зокрема: ціна газу, що поставляється споживачеві за цим договором становить 17 711,5760 грн за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 20% - 3 542,3152 грн, разом з ПДВ 21 253,8912 грн за 1 000 куб.м. При цьому, тариф за розподіл потужності оператора ГТС 136,5760 грн, крім того ПДВ 20% - 27,3152 грн. 24.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №2 до цього договору, в якій сторони погодили внести зміни до п. 4.1. договору, зокрема: ціна газу, що поставляється споживачеві за цим договором становить 33 317,4093 грн за 1 000 куб.м., крім того ПДВ 20% - 6 663,4819 грн, разом з ПДВ 39 980,8912 грн за 1 000 куб.м. При цьому, тариф за розподіл потужності оператора ГТС 136,5760 грн, крім того ПДВ 20% - 27,3152 грн. У період з 01.01.2021 по 31.12.2021 відповідач був включений до Реєстру споживачів природного газу ТзОВ «КиївГазТрейд» та здійснював споживання природнього газу у цей період. Зокрема, у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 ТзОВ «КиївГазТрейд» передало, а Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації прийняло природнього газу на загальну суму 151 120,03 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами прийому-передачі природного газу від 31.01.2021 на суму 6 351,77 грн, від 28.02.2021 на суму 7 352,65 грн, від 31.03.2021 на суму 6 777,89 грн, від 30.04.2021 на суму 2 211,19 грн, від 31.05.2021 на суму 4 509,91 грн, від 30.06.2021 на суму 9 069,05 грн, від 31.07.2021 на суму 7 246,51 грн, від 31.08.2021 на суму 6 426,48 грн, а також даними з інформаційної платформи Оператора ГТС. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що акти прийому-передачі природного газу від 30.09.2021 на суму 14 856,47 грн, від 31.10.2021 на суму 25 867,63 грн, від 30.11.2021 на суму 31 065,16 грн та від 31.12.2021 на суму 29 385,32 грн відповідачем не підписані, однак були направлені для підписання на адресу Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації разом із супровідним листом за вих. № 49/01 від 09.01.2023, у якому позивач одночасно просив погасити заборгованість за спожитий природний газ. Разом із тим, відповідач зазначені акти прийому-передачі природного газу не підписав, при цьому будь-яких заперечень щодо обсягу та вартості спожитого природного газу не надав. Позивач стверджує, що Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації за спожитий природний газ у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 розрахувалось частково у сумі 90 669,55 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 60 450,48 грн. За таких обставин, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення заборгованості за поставлений природний газ у січні-грудні 2021 року на загальну суму 60 450,48 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню у розмірі 8 641,61 грн, 3% річних у сумі 3 135,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 16 785,93 грн, нараховані по кожному акту прийому-передачі природного газу окремо. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу ІV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС), постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених цією главою) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Інформаційна платформа повинна відображати по споживачу заброньовані постачальником (постачальниками) періоди постачання природного газу і дозволяти постачальнику реєструвати на інформаційній платформі період постачання природного газу відповідно до укладених зі споживачем договорів (додаткових угод), у тому числі без зазначення кінцевої дати. Згідно із главою 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРС), визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ приймаються дані комерційного вузла обліку споживача. Періодом, за який по об`єкту споживача визначається загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу. Прогноз добового відбору/споживання природного газу по споживачу визначається Оператором ГРМ виходячи із розрахункових (прогнозних) даних, що ґрунтуються на статистиці його фактичних добових (за їх наявності) та/або місячних обсягів споживання природного газу за попередні три роки, та враховує зміни температури навколишнього середовища, профілі споживання, дні тижня, сезон відпусток та інші параметри, що впливають на добовий відбір/споживання природного газу. При цьому якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, прогноз відбору/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ протягом газової доби, визначається Оператором ГРМ виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційних вузлів обліку природного газу. Обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається Оператором ГРМ на рівні останнього оновленого прогнозу на цю добу, здійсненого Оператором ГРМ у попередній добі. Такі дані корегуються Оператором ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС виходячи з даних про фактичне споживання природного газу споживачем за підсумками газового місяця, у тому числі які ґрунтуються на даних обчислювача/коректора (за його наявності), що надають можливість встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу. Якщо комерційний вузол обліку природного газу по споживачу в установленому порядку обладнаний засобами дистанційної передачі даних, обсяг природного газу, спожитий споживачем за попередню газову добу, визначається виходячи із фактичних даних, зчитаних з комерційного вузла обліку природного газу. На підставі звіту споживача (дистанційних даних) про спожиті об`єми природного газу, визначені комерційними вузлами обліку, або на підставі зміненого режиму нарахування по об`єкту споживача Оператор ГРМ забезпечує: 1) визначення загального об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період з урахуванням передбачених цим Кодексом (договором розподілу природного газу) регламентних процедур щодо визначення об`ємів споживання (розподілу) природного газу; 2) переведення визначеного загального об`єму споживання (розподілу) природного газу в одиниці енергії (обсяг) відповідно до розділу XV цього Кодексу; 3) складення акта приймання-передачі природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий газовий місяць із зазначенням величини об`єму (м куб.) та обсягу (за трьома одиницями виміру - кВт·год, Гкал, МДж) споживання (розподілу) природного газу та передачі його споживачу; 4) передачу даних Оператору ГТС про фактичний об`єм (м куб.) та обсяг (за трьома одиницями виміру - кВт·год, Гкал, МДж) розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача у порядку, визначеному Кодексом ГТС. Визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) №211683/т/21 від 10.06.2021, відповідно до якого відповідачем у період із січня по грудень 2021 року спожито природного газу на загальну суму 151 120,03 грн, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем підписані акти прийому-передачі природного газу від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021. від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021 без зауважень. Судом також встановлено, що позивач направив на адресу відповідача акти приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 на суму 14 856,47 грн, від 31.10.2021 на суму 25 867,63 грн, від 30.11.2021 на суму 31 065,16 грн та від 31.12.2021 на суму 29 385,32 грн. Проте, відповідач ці акти не підписав, при цьому, будь-яких зауважень щодо обсягу та вартості спожитого газу за цей період не надав. Сторони у п. 3.8. договору погодили, що у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, об`єм постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за рахунковий період. Споживач у такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу об`ємів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, об`єм спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника згідно акту, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем. Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Так, пунктами 4.3. та 4.5. договору передбачено, що оплата вартості газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника протягом газового місяця споживання газу. У випадку недоплати вартості газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок до 15 (п`ятнадцятого) числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим за даними про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого природного газу споживачу за розрахунковий період. Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач за спожитий газ у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 розрахувався частково у сумі 90 669,55 грн, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 60 450,48 грн, при цьому, на підтвердження зворотнього Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації не надало суду заперечень із відповідними доказами. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання. Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації порушило умови договору постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) №211683/т/21 від 10.06.2021 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд» про стягнення заборгованості у розмірі 60 450,48 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути із відповідача пеню у розмірі 8 641,61 грн, 3% річних у сумі 3 135,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 16 785,93 грн, нараховані по кожному акту прийому-передачі природного газу окремо. У відповідності до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до п. 8.7. договору, у разі порушення споживачем строків розрахунків за природний газ, встановлених цим договором, споживач сплачує на користь постачальника (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином шести місяців. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що ТзОВ «КиївГазТрейд» нараховує пеню за несвоєчасну оплату за поставлений природний газ, починаючи із 16.02.2021, тобто за поставлений природний газ у січні 2021 року. За змістом частини 2 статті 217 ГК України вбачається, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу частини 1 статті 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у передбаченому договором розмірі. Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій. При цьому, суд зазначає, що саме зобов`язання зі сплати пені має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушено принцип свободи договору, оскільки сторони вправі і не передбачати будь-яких санкцій за порушення строків розрахунку. Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 05.09.2019 у справі №908/1501/18. З огляду на те, що договір постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) №211683/Т/21 укладено між позивачем та відповідачем лише 10.06.2021, при цьому, за твердженням позивача Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації 22.06.2021 здійснило оплату за спожитий природний газ у січні-травні 2021 року, суд вважає необґрунтованим нарахування пені за цей період, оскільки між сторонами до 10.06.2021 існували бездоговірні відносини. Разом із тим, після укладення договору постачання природного газу (для споживачів, що фінансуються з державного чи місцевих бюджетів) №211683/Т/21 від 10.06.2021, пеня підлягає нарахуванню за порушення договірних зобов`язань, тобто за несвоєчасну оплату за спожитий природний газ, зокрема: за вересень, жовтень, листопад та грудень 2021 року. Отже, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума пені у розмірі 7 821,18 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що при їх обчисленні позивачем допущено арифметичну помилку, проте вимога про стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки заявлений розмір інфляційних втрат не перевищує суми, обчисленої судом. При цьому, за розрахунком суду обґрунтованою до стягнення є сума 3% річних у розмірі 3 055,58 грн, що має наслідком часткове задоволення цієї вимоги. Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд» задовольнити частково. Стягнути з Управління освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації (01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 24/7; ідентифікаційний код 39833860) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КиївГазТрейд» (03124, місто Київ, вулиця Миколи Василенка, будинок 5; ідентифікаційний код 42394311) 60 450 (шістдесят тисяч чотириста п`ятдесят) грн 48 коп. - заборгованості, 7 821 (сім тисяч вісімсот двадцять одну) грн 18 коп. - пені, 3 055 (три тисячі п`ятдесят п`ять) грн 58 коп. - 3% річних, 16 785 (шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) грн 93 коп. - інфляційних втрат та 2 656 (дві тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн 84 коп. - судового збору. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України. Суддя В.В. Бондарчук

Результат: partial