Вид судочинства: commercial
Суддя: Мілєва Ірина Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-01-15 00:00:00+02

Обставини справи:
30.09.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Комунальним підприємством "Павлоградтеплоенерго" (покупець) було укладено договір №14/2317/11 на купівлю-продаж природного газу (далі-договір). Продавець зобов’язується передати покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ “Національна акціонерна компанія “Нафтогаз України”, далі – газ), для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобов’язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору). Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями (п. 1.2 договору). Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3 договору). Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору). У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості .У разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору покупець зобов’язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу (п. 7.2 договору). Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуги з його транспортування – до повного погашення заборгованості (п. 11.1 договору). На виконання умов договору продавець з жовтня по грудень 2012 року передав покупцю природний газ на загальну суму 14 046 472,24 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін за договором актами приймання-передачі природного газу, а саме: - від 31.10.2012р. на суму 222.56грн. (а.с. 19); - від 27.11.2012р. на суму 1 350 794,59грн. (а.с. 20); - від 30.11.2012р. на суму 1 166,50грн. (а.с. 21); - від 25.12.2012р. на суму 4 047 806,82грн. (а.с. 22); - від 31.12.2012р. на суму 1 852,51грн. (а.с. 23); - від 31.12.2012р. на суму 8 644 629,26грн. (а.с. 26). У порушення умов договору відповідач в повному обсязі не оплатив поставлений природний газ, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 6 525 640,75грн. За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України). Суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України). Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача на свою користь основний борг у розмірі 6 525 640,75грн. Судом встановлено, що 22.11.2013р. відповідач перерахував позивачу 1 058 143,28грн. (платіжне доручення №3628 від 18.11.2013р., призначення платежу: оплата за природний газ за 2012р. згідно договору №14/2317/11 від 30.09.2011р.). Позовну заяву надіслано до суду 29.11.2013р., що підтверджується відтиском штемпеля Укрпошти на конверті. Згідно з абз. 3 п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції” якщо предмет спору був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові. З огляду на викладене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 1 058 143,28грн. На час розгляду справи доказів оплати спожитої теплової енергії в сумі 5 467 497,47грн. (6 525 640,75-1 058 143,28)відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 5 467 497,47грн. є правомірними і підлягають задоволенню. Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 664 445,73 грн. та штраф у розмірі 983 253,06грн. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України). Відповідно до п.7.2 договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору покупець зобов’язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу. Пеня та штраф нараховані позивачем відповідно до умов договору та вимог закону. Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 187 776,04 грн. та інфляційні втрати в розмірі 38 892,93 грн. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог чинного законодавства судом здійснено перерахунок, відповідно до якого інфляційні втрати складають 19 397,48грн. З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов’язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 7 322 369,78грн., з яких: 5 467 497,47грн.- основний борг; 664 445,73грн. - пеня; 187 776,04грн.-3% річних; 983 253,06грн.-7% штрафу; 19 397,48грн. - інфляційні втрати. Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача – 8 829,61 грн. (12,83%), на відповідача – 59 990,39грн. (87,17%). Враховуючи вищевикладене,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 13-а, ідентифікаційний код 03342250) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 7 322 369,78грн., з яких: 5 467 497,47грн.- основний борг; 664 445,73грн. - пеня; 187 776,04грн.-3% річних; 983 253,06грн.-7% штрафу; 19 397,48грн. - інфляційні втрати, про що видати наказ. В решті позовних вимог відмовити. Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, буд. 13-а, ідентифікаційний код 03342250) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) витрати по сплаті судового збору у розмірі 59 990,39грн., про що видати наказ. Накази видати після набрання рішенням законної сили. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення – з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Суддя [PERSON] Повне рішення складено 15.01.2014

Результат: partial