Вид судочинства: administrative
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) , у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA508040/2020/000234/2 від 09.10.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.04.2020 року між ТОВ "КФ Строй Мастер" та «VIWU OK TRADING CO, LTD» укладено контракт № CH-UA-20/04/06. На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів, продавець - «VIWU OK TRADING CO, LTD» здійснив на адресу покупця - ТОВ "КФ Строй Мастер" поставку товарів згідно митної декларації UA508040/2020/009496 від 09.10.2020 року. Під час декларування товарів позивачем була заявлена митна вартість товару у сумі 352,65 дол. США. На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувано додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, та визначено іншу митну вартість товарів. Позивач вважає протиправними спірне рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржуване рішення відповідача не містить передбачених ст.55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволені позову виходячи з наступних обставин. 09.10.2020 року ТОВ "КФ "Строй Мастер" до Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію №UA508040/2020/009496 для здійснення митного оформлення товару «шторка для ванної кімнати». Товар ввезено на умовах поставки CIF-PIVDENNYI, на виконання умов договору від 06.04.2020 року. За результатами перевірки було встановлено наявність розбіжностей та невідповідностей, а саме: відповідно до додаткових угод №7 від 13.07.2020 та №8 від 21.08.2020 до контракту від 06.04.2020 №CH-UA-20/04/06 за товари, поставлені за рахунками №512_20200720-1, №512_20200713-2 та №512_20200713-1 має бути здійснена 100% оплата до їх отримання, як зазначено в контракті №CH-UA-20/04/06 від 06.04.2020 проте банківськіі документи на вимогу митного органу не надано. У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Окрім того, позивачем для підтвердження заявленого рівня митної вартості не надано страхових документів, які б містили відомості про вартість страхування. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Однак, надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару, не дали можливості відповідачу остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, оскільки вони містять розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів у зв`язку з чим митну вартість товарів було скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України. З урахуванням вищезазначеного відповідач зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що прийняте обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Ухвалою від 02.11.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне. 06.04.2020 року між ТОВ "Комерційна фірма Строй Мастер" та компанією «YIWU OK TRADING CO, LIMITED» укладено контракт № СН-UA-20/04/06 (далі-Контракт) на поставку "товари широкого вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, згідно супроводжувальних документів" на умовах CIF/ODESSA/CHORNOMORSK/PIVDENNYI відповідно до правил Інкотермс 2010. Відповідно до умов вказаного контракту, специфікації від 13.07.2020 року №15, пакувального листа від 13.07.2020, рахунку-фактури (інвойсу) №512_20200713-1 від 13.07.2020р., транспортних документів, позивач отримав товар згідно переліку, наведеного в зазначених документах. Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, позивачем через представника ФОП [PERSON] 09.10.2020 р. було подано митну декларацію №UA508040/2020/009496, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 352,65 доларів США. Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подано наступні документи: пакувальні листи від 13.07.2020, від 20.07.2020, рахунки-фактури (інвойс) від 13.07.2020 №512_20200713-1, від 13.07.2020 №512_20200713-2, від 20.07.2020 №512_20200720-1, коносаменти від 25.07.2020 р. №LSSZEC200706412 та від 18.07.2020 р. №MRFB20072234, автотранспортні накладні №1050 від 09.09.2020р., №333 від 14.09.2020, №35873 від 07.09.2020,, декларація про проходження товару від 13.07.2020 №512_20200713-1, декларація про проходження товару від 13.07.2020 №512_20200713-2, декларація про проходження товару від 20.07.2020 №512_20200720-1, рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 01.10.2020 №КТ-UA508040-0005-2020, висновок про результати дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 21.09.2020 №1420003600-0741, від 30.09.2020 №1420003600-0766, акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні) від 10.09.2020 №UA508040/2020/008430, від 15.09.2020 № UA508040/2020/008561, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-20/04/06 від 06.04.2020 р., доповнення до зовнішньоекономічного договору №15 від 13.07.2020р., акт зважування від 07.09.2020 №49071. Згідно із ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а тому необхідно подати наступні відомості: Додаткові угоди до контракту; копію митної декларації країни відправника; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи. У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційну пропозицію. 09.10.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення №UA508040/2020/000234/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення: - товару №1 на загальну суму 870,43 дол. США; - товару №2 на загальну суму 270,69 дол. США. Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування. Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи. Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки. Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Суд зазначає, що згідно протоколу обробки №10777 від 09.10.2020 р. відповідачем витребувані додаткові документи, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідний протокол не містить. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару. Для підтвердження митної вартості товару декларант надав наступні документи: пакувальні листи від 13.07.2020, від 20.07.2020, рахунки-фактури (інвойс) від 13.07.2020 №512_20200713-1, від 13.07.2020 №512_20200713-2, від 20.07.2020 №512_20200720-1, коносаменти від 25.07.2020 р. №LSSZEC200706412 та від 18.07.2020 р. №MRFB20072234, автотранспортні накладні №1050 від 09.09.2020р., №333 від 14.09.2020, №35873 від 07.09.2020,, декларація про проходження товару від 13.07.2020 №512_20200713-1, декларація про проходження товару від 13.07.2020 №512_20200713-2, декларація про проходження товару від 20.07.2020 №512_20200720-1, рішення про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД від 01.10.2020 №КТ-UA508040-0005-2020, висновок про результати дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 21.09.2020 №1420003600-0741, від 30.09.2020 №1420003600-0766, акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні) від 10.09.2020 №UA508040/2020/008430, від 15.09.2020 № UA508040/2020/008561, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-20/04/06 від 06.04.2020 р., доповнення до зовнішньоекономічного договору №15 від 13.07.2020р., акт зважування від 07.09.2020 №49071., комерційну пропозицію, прас-лист. Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Приймаючи оскаржуване рішення відповідач вказав на наступні підстави. "…Відповідно до статті 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до додаткових угод №7 від 13.07.2020 та №8 від 21.08.2020 до контракту від 06.04.2020 №CH-UA-20/04/06 за товари, поставлені за рахунки №512_20200720-1, №512_20200713-2 та №512_20200713-1, має бути здійснена 100% оплата до їх отримання, проте банківські документи на вимогу митного органу не надано. У наданих до митного оформлення рахунках відсутнє посилання на контракт, на виконання якого вони видані, а також банківські реквізити продавця. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції). Та зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливо заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: додаткові угоди до контракту, копію митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, банківські платіжні документи…". Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне. З приводу посилання митного органу на те, що оплата за поставлені за рахунки №512_20200720-1, №512_20200713-2 та №512_20200713-1 товари, має бути здійснена у 100% розмірі до їх отримання, проте банківські документи на вимогу митного органу не було надано, слід зазначити наступне. Як зазначає позивач, під час декларування товарів у митного органу було в наявності платіжне доручення №17 від 25.08.2020 р., яке було надане під час митного оформлення основної партії товару за вказаним контактом. Суд зазначає, що поставка товарів за контрактом CH-UA-20/04/06 здійснювалась партіями, оскільки у графах 40 митної декларації товару №1 та №2 зазначені попередні, основні митні декларації. Крім того, варто відмітити, що у графі 44 митної декларації UA508040/2020/009496 від 09.10.2020 р. серед додаткових документів, які додавались позивачем разом із митною декларацією зазначена m1701 UA508040/2020/008430 від 10.09.2020 р. З дослідженої копії митної декларації UA508040/2020/008430 від 10.09.2020 р., яка подана для митного оформлення товарів ввезених на виконання умов контракту CH-UA-20/04/06, судом встановлено, що серед документів, які надавав позивач для підтвердження митної вартості товарів значиться платіжний документ №17 від 25.08.2020. Разом з тим, з наданої до суду копії платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №17 від 25.08.2020 р. судом встановлено, що ТОВ «КФ «Строй Мастер» здійснено оплату у сумі 35919,59 дол.США, призначення платежу: контракт CH-UA-20/04/06, інвойс №512_20200713-2 та №512_20200713-1. Відтак суд не погоджується із твердженням митного органу про не підтвердження позивачем здійсненої 100% оплати товару. Стосовно твердження митного органу про відсутність в рахунках посилання на контракт, на виконання якого вони видані, а також банківські реквізити продавця суд звертає увагу, що пунктом 1.1. контракту №CH-UА-20/04/06 передбачено, що покупець має оплатити та прийняти «Товар - товари широкого вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, зазначених у супровідних документах». Так, позивачем при митному оформленні товарів, окрім рахунків-фактури №512_20200713-1 від 13.07.2020 р., №512_20200713-2 від 13.07.2020 р., №512_20200720-1 від 20.07.2020 р., що не містять посилання на контракт, подано, зокрема, специфікацію №15 від 13.07.2020 р. та пакувальні листи від 13.07.2020 р. та 20.07.2020 р., які містять відповідне посилання та ціни. Крім того, з дослідженого судом контракту CH-UA-20/04/16, вбачається наявність банківських реквізитів продавця - компанії «VIWU OK TRADING CO, LTD». З огляду на викладене, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів, яким чином недолік оформлення рахунків-фактури може свідчити на користь його твердження про заявлення ТОВ "КФ Строй Мастер" не повних відомостей про митну вартість. Окрім зазначеного, на думку суду, наявність чи відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів), зокрема, посилання на контракт та банківських реквізитів продавця, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані. Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 р. по справі № 821/829/18 (адміністративне провадження №К/9901/5724/19), від 14.08.2018 р. по справі № 821/1617/17 (адміністративне провадження №К/9901/48422/18). Окрім того, суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що прайс-лист наявний в матеріалах справи, носить адресний характер та має суб`єктивну спрямованість (адресований позивачу), що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців, як підставу для здійснення коригування митної вартості, оскільки прайс-лист був наданий після запиту митного органу про надання додаткових документів, тоді як, за наведених вище аргументів, саме витребування додаткових документів визнано судом неправомірним. Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, оскільки ним не наведено обставини та докази того, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті Угоди. Більш того, відповідно до положень МК України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості. Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. Як встановлено судом, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару. Як вбачається зі змісту графи 33 рішення, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару: - №1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 28.08.2020 №UA500490/2020/501455, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різні характеристики товару (матеріал з якого виготовлений, комплектація), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CFR (постачання товару за зазначеною декларацією); - №2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 05.10.2020 №UA500150/2020/207696, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2 різні характеристики товару (зокрема матеріал з якого виготовлені, виробник та розміри), також різняться умови поставки CIF(постачання товару позивача) та CРТ (постачання товару за зазначеною декларацією); Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості. Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту № CH-UA-20/04/06 від 06.04.2020 року згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України. Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів. За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA508040/2020/000234/2 від 09.10.2020 року, відтак - задовольняє вимоги позивача у повному обсязі. За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов задовольнити повністю. Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000234/2 від 09.10.2020 року про коригування митної вартості товарів. Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (код ЄДРПОУ 43335608, 73000, м.Херсон, вул.Гоголя,13) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (код ЄДРПОУ 36236056, 73000, м.Херсон, вул.Стрітенська, 21-А) сплачений судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Результат: granted