Вид судочинства: criminal
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2018-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , 11 травня 2016 року, близько 22 год. 00 хв.\~ знаходився у домоволодінні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] разом із своєю співмешканкою [PERSON] та господарем домоволодіння. Під час спільного вживання наркотичних засобів [PERSON] почав виражатися нецензурною лайкою в адресу [PERSON] , вимагати вступити в статевий зв`язок з співмешканкою [PERSON] [PERSON] , провокувати бійку. [PERSON] , розуміючи, що в силу фізичної переваги [PERSON] над ним, він не зможе захистити себе та [PERSON] , намагався уникнути конфлікту та залишити домоволодіння останнього. Однак, [PERSON] , продовжуючи свої дії, почав зупиняти [PERSON] не даючи йому вийти з будинку, намагався поцілити в останнього та кинув в нього скляну вазу, але не влучив. Після чого підійшовши, перший наніс удар кулаком правої руки в область щелепи [PERSON] , який все ще хотів уникнути бійки та вийти з будинку, та продовжуючи свої активні дії схопив його руками та наніс декілька ударів кулаком в область спини останнього, чим причинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на оболонці лівої щоки та садна по задній поверхні грудної клітини, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після чого [PERSON] , перевищуючи межі захисту в обстановці необхідної оборони, в ході обоюдної боротьби, з метою захистити своє життя та здоров`я, а також здоров`я своєї співмешканки [PERSON] , наніс удар ногою в область обличчя [PERSON] , внаслідок чого останній упав на підлогу та коли [PERSON] знаходився в положенні лежачи на спині, схопивши [PERSON] , за праву ногу почав валити його на підлогу, останній намагаючись визволити ногу, наніс [PERSON] 3 удари правою ногою в область грудної клітини та черевної порожнини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини у вигляді синців, саден, множинних переломів ребер частково з ушкодженням пристінкової плеври, забоєм легені, крововиливом в плевральну порожнину, закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривами печінки та селезінки, крововиливом в черевну порожнину, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою загрози для життя, від яких [PERSON] 12.05.2016 року, близько 00.30 години, знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння за вищевказаною адресою, помер, тобто [PERSON] завдав потерпілому шкоду, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту. Вказані вище події тривали близько 2 хвилин. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України визнав повністю та пояснив, що події дійсно відбувалися так,як вказано в обвинувальному акті. Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Зазначила, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вона не має, не заперечує проти призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі. За змістом заяви з обвинуваченням [PERSON] за ст.118 КК України згодна, не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, підсудним [PERSON] повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Суд дійшов висновку про доведеність винуватості [PERSON] в умисному вбивстві, вчиненому при перевищенні меж необхідної оборони і кваліфікує його дії за ст.118 КК України. При призначенні покарання підсудному [PERSON] суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику його особистості, яка полягає в тому, що він раніше неодноразово судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом в наркологічному кабінеті, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей. Обставинами, які пом`якшують покарання для підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставинами, які обтяжують покарання для підсудного, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, рецидив злочинів. З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудному [PERSON] покарання за ст.118 КК України у виді позбавлення волі. Під час розгляду справи обвинуваченим було надано заяву про застосування до нього п. «в»\~ст.1 Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки він на момент скоєння злочину мав на утриманні двох неповнолітніх дітей,батьківських прав не позбавлений. Прокурор не заперечував проти застосування щодо обвинуваченого\~Закону України «Про амністію у 2016 році». Відповідно до п. «в»\~ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року постановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до\~статті 12 Кримінального Кодексу України\~та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до\~статті 12 Кримінального Кодексу України\~осіб, не позбавлених батьківських прав,які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років. Відповідно до\~ст.10 Закону України «Про амністію у 2016 році»\~виконання цього\~закону\~покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого(підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.2\~ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року\~зі змінами від 27.02.2014 року установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження [PERSON] має на утриманні двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, не позбавлений батьківських прав станом на момент розгляду справи. Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»\~судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на обвинуваченого [PERSON] поширюється дія\~Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, який набув чинності 07.09.2017 року, а тому необхідно його звільнити від відбування призначеного покарання,\~\~на підставі\~\~п. «в»\~ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»\~. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст.118 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі пункту «в»\~статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07.09.2017 року [PERSON] звільнити від відбування призначеного судом покарання. Речові докази по справі: хустку жіночу, чоловічі спортивні брюки, чоловічу футболку, светр, штани білого кольору, чорну куртку, куртку білого кольору, шорти світло зеленого кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області - знищити; два компакт диски CD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому. Суддя

Результат: guilty