Вид судочинства: criminal
Суддя: Грабовий П. С.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03

Обставини справи:
[PERSON] 17 березня 2011 року близько 20.00 години, перебуваючи на четвертому поверсі будинку № 30 по вул. Ярославській в м. Черкаси біля квартири № 13, де проживає потерпілий [PERSON]І, умисно, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу, поєднану з погрозами застосування насильства відносно останнього про передачу йому грошей в сумі 250 гривень,. з яких 50 грн. [PERSON] позичив у нього. Почувши погрози [PERSON] потерпілий дверей квартири не відкрив. В наступний раз, а саме, 19.05.2011 р. близько 13.00 години, перебуваючи в приміщенні магазину АТБпо вул. Тараскова в м. Черкаси, з метою незаконно отримати гроші від [PERSON] знову висловив незаконну вимогу, поєднану з погрозою застосування насильства про передачу йому грошей в сумі 250 гривень. [PERSON], побоюючись фізичної розправи віддав підсудному 200 грн., які були помічені хімічним порошком працівниками міліції. Органами досудового слідства [PERSON] обвинувачується, в тому, що 25.03.2011 близько 20.00 години за попередньою змовою та разом з [PERSON], перебуваючи на четвертому поверсі в будинку № 30 по вул. Ярославській ЗО в м. Черкаси, незаконно, умисно, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу, поєднану з погрозами застосування насильства відносно потерпілого [PERSON], яку останній сприйняв як реальну та, боячись за своє життя та здоров'я, знову дверей квартири не відкрив, після чого, 12.05.2011 [PERSON] за попередньою змовою та разом з [PERSON], перебуваючи на території школи № 28 по вул. Гайдара в м. Черкаси, висловлюючи незаконну вимогу про передачу грошей і погрожуючи застосуванням насильства, встановив для [PERSON]І строк в тиждень, щоб той знайшов гроші в сумі 250 гривень, а 19.05.2011 близько 13.00 години, перебуваючи в приміщенні магазину АТБпо вул. Тараскова в м. Черкаси, куди він прийшов разом з [PERSON] з метою незаконно отримати гроші від [PERSON] та сам запропонував останньому пройти туди, в той час як [PERSON] пройшов до магазину з заднього входу та тримав при собі паспорт громадянина України на ім'я [PERSON], знову висловив незаконну вимогу, поєднану з погрозою застосування насильства про передачу йому грошей в сумі 250 гривень, але коли потерпілий [PERSON] запевнив його в тому, що таких грошей немає - незаконно отримав від нього гроші в сумі 200 гривень, які були помічені спеціальним хімічним порошком та вручені останньому працівниками міліції, заволодів ними на свою користь, після чого з місця вчинення злочину зник. Будучи допитаним в ході досудового слідства та в судовому засіданні підсудний [PERSON] свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 17 березня 2011 року близько 20.00 години, перебуваючи на четвертому поверсі будинку № 30 по вул. Ярославській в м. Черкаси біля квартири № 13, де проживає потерпілий [PERSON]І, висловив вимогу з погрозами відносно останнього про передачу йому грошей в сумі 250 гривень. [PERSON] дверей квартири не відкрив, і він пішов, після чого 25.03.2011 близько 20.00 години він знову перебуваючи у вищевказаному місці, висловив вимогу, поєднану з погрозами застосування насильства відносно [PERSON], останній дверей квартири не відкрив, після чого, 12.05.2011 він перебуваючи на території школи № 28 по вул. Гайдара в м. Черкаси, висловлюючи вимогу про передачу грошей і погрожуючи насильством, встановив для [PERSON]І строк в тиждень, щоб той знайшов гроші в сумі 250 гривень, а 19.05.2011 близько 13.00 години, перебуваючи в приміщенні магазину АТБпо вул. Тараскова в м. Черкаси, куди він прийшов з метою отримати гроші від [PERSON] та сам запропонував останньому пройти туди знову висловив вимогу, поєднану з погрозою насильства про передачу йому грошей в сумі 250 гривень, але коли потерпілий [PERSON] запевнив його в тому, що таких грошей немає, отримав від нього гроші в сумі 200 гривень. [PERSON] знає давно, але не казав останньому, що вимагає у [PERSON] гроші. Злочин скоював один. На досудовому слідстві змінив свої покази і почав оговорювати [PERSON] під тиском правоохоронних органів. Підтверджує покази надані в судовому засіданні. Будучи допитаним на досудовому слідстві та в судовому засіданні підсудний [PERSON] в інкримінованому йому злочині вину не визнав вказавши, що дійсно давно знає [PERSON] 25.03.2011 він зустрівся з [PERSON], який попросив з ним піти до будинку № 30 по вул. Ярославській ЗО в м. Черкаси, пояснивши що йому треба зайти до знайомого. Навіщо це треба він не говорив, а останній не питав. Погодившись на це він та [PERSON] підійшли до підїзду. [PERSON] зайшов у підзд та пішов у верх по сходах, а в нього задзвонив телефон і він стояв у підізді та розмовляв по телефону. Потім спустився з поверху [PERSON] і вони пішли. Пізніше [PERSON] попросив його зателефонувати йому, якщо він побачить раптом [PERSON]. Побачивши на вулиці [PERSON] він зателефонував [PERSON], останній попросив зустрітися біля 28 школи. Коло школи до них підійшов [PERSON] з хлопцями, а він відійшов,та пішов геть. Коли він був дома, то до нього зателефонував [PERSON] і попросив вийти його до магазину АТБ. Той погодився і підійшов до магазину. [PERSON] попросив його потримати паспорт і почекати його Він чекав, але [PERSON] довго не було і тоді [PERSON] зайшов до магазину, там [PERSON] і потерпілий розмовляли, тоді він знову вийшов на вулицю і чекав на [PERSON] Там його затримали працівники міліції. Доводячи в судовому засіданні свою невинуватість [PERSON] вказував, що в матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні докази його вини. При цьому зазначав, що [PERSON] не розказував йому, що збирається вимагати гроші у потерпілого, не пропонував йому скоїти злочин, ніяких коштів не обіцяв. Корисливий мотив відсутній. Вважає, що [PERSON] оговорив його, оскільки він [PERSON] ніякого злочину не скоював, винним себе не визнає. Змінив свої покази на досудовому слідстві під тиском правоохоронних органів. Підтверджує свої покази надані в судовому засіданні. Крім повного визнання підсудним [PERSON] своєї вини в скоєному ним злочину, його вина підтверджується показами потерпілого, свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами справи. Так, потерпілий [PERSON] як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, пояснив, що в березні 2011 року, він попросив в свого знайомого [PERSON], якого знає протягом двох років, позичити йому гроші в сумі 50 гривень на особисті потреби. Він сказав [PERSON], що наступного дня обов'язково поверне тому гроші та, щоб той в цьому не сумнівався - залишив в заставу свій паспорт громадянина України. Він домовився з [PERSON], що наступного дня ввечері принесе тому гроші 50 гривень. Про те, що якщо він тому не поверне гроші наступного дня, то платитиме більшу суму - вони не домовлялися. Наступного дня ввечері він повертався додому з компанією товаришів. Біля аптеки № 300 по вул. Сумгаїтська, в них виник конфлікт з раніше невідомими йому особами. В результаті чого його та його друзів побили. Того ж вечора він звернувся за допомогою до Черкаської міської лікарні № 3 і на зустріч з [PERSON] він прийти не міг. Про це в нього є відповідні медичні документи, що можуть це підтвердити. Наступного дня, близько 20.00 години він був вдома з мамою та братом. І йому на домашній телефон зателефонував його сусід, який проживає на три поверхи вище від нього, [PERSON] та з яким він товаришує і повідомив йому, що до нього йде [PERSON] з компанією, щоб вибити за нього борг в сумі вже 300 гривень. Про це нібито тому сказав сам [PERSON], який перед цим телефонував. Через певний час, дійсно, до них прийшов [PERSON] та його приятелі ( він бачив їх в глазок) і почали бити в двері, тому що в них на той час не працював дзвоник. При цьому [PERSON] кричав, щоб він вийшов і погрожував його вбити. Він злякався і двері їм не відчиняв. Наступного ранку вони виявили, що в замковій щілині знаходяться сірники, а двері запльовані. Через пару днів біля магазину Еко-маркетвін відпочивав з другом, [PERSON] та його дівчиною Яною. В той час він побачив, що неподалік від нього проходять товариші [PERSON], [PERSON] і два раніше невідомі йому хлопці. [PERSON] сказав, що з ним хотів поговорити [PERSON], який чекає його біля 28 школи. Коли прийшов [PERSON], то [PERSON] пішов геть. В присутності інших хлопців [PERSON] повідомив йому, що він-Хижняк А.І. винен тому 300 гривень - це відсотки за борг. Потерпілий сперечався з [PERSON], говорив, що не проти віддати тому гроші в сумі 50 гривень, але ті 250 гривень, які той йому накинув - він віддавати відмовлявся, але [PERSON] відмовився взяти в нього 50 гривень. Потім [PERSON] сказав йому, що дає термін - тиждень, щоб він віддав гроші в сумі 300 гривень, інакше той йому цього не пробачить Після сплину вказаного терміну, до нього на домашній телефон зателефонував [PERSON] та повідомив, що чекає на гроші, але він сказав тому, що такої суми в нього немає і що він може віддати тому тільки ту суму, яку позичав. [PERSON] вже не хотів брати в нього 50 гривень та наполягав на своєму. Після того до нього ще декілька разів приходив [PERSON] з невідомими хлопцями, грюкав в двері, кричав та погрожував. Він не відчиняв тому, а спостерігав за тими в глазок. Василь натискав тумблери, вимикав світло в його квартирі, також він бачив, як той обірвав проводки від домофона на його поверсі. [PERSON] той телефонував йому на домашній телефон, говорив з його мамою. Він розумів, що [PERSON] не дасть йому спокою, доки він не віддасть тому гроші в сумі 300 гривень, він боявся і тому звернувся до міліції за допомогою. Свідок [PERSON] як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, показала, що близько пару місяців тому, при яких саме обставинах сказати не може, вона запитала в свого сина де його паспорт. На що той повідомив їй, що позичив в одного хлопця на ім'я [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а паспорт віддав [PERSON] як заставу. Через певний час до них на домашній телефон почав телефонувати хлопець, який називався [PERSON] і сказав, що її син винен тому гроші в сумі 300 гривень. Вона сказала тому, що в справи сина не втручаюся і порадила [PERSON] розбиратися з [PERSON]. Декілька тижнів тому, точного дня вона не пам'ятає, близько 20.00 - 20.30 години до них прийшло двоє раніше невідомих їх хлопці. Того дня вони всі були дома. За декілька хвилин до цього на домашній телефон [PERSON] зателефонував його товариш [PERSON] та повідомив, що зараз до нього додому прийдуть якісь хлопці його вбивати. Почувши це, і вона, і [PERSON] злякалися і двері відчиняти не стали. Коли невідомі стояли під дверима, то стукали та кричали, щоб відкривав двері і що вб'ють [PERSON], якщо не поверне гроші. Наступного дня, вранці, вони вийшли з квартири і вона побачила, що в замку вхідних дверей знаходяться сірники, двері запльовані. Після цього вони почати боятися виходити з дому. Її менший син, [PERSON] говорив, що коли він був сам вдома, то до них також приходили ці хлопці, гукали [PERSON] і погрожували. Так як той боявся, то двері не відкрив. Декілька днів тому, вони виявили, що проводки від домофона, що підключені до їх квартири, порізані. Пізніше, від сусідів, їм стало відомо про те, що до них приходили якісь хлопці та гукали [PERSON], а коли той не вийшов, то ті пошкодили проводки. Після цього її син звернувся за допомогою до працівників міліції. Свідок [PERSON], як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, показав, що 19.05.2011 року першій половині дня він прийшов до Соснівського РВ м. Черкаси, щоб написати заяву з приводу викрадення мобільного телефону в його неповнолітнього сина. Та, перебуваючи в РВ його запросив працівники міліції бути присутнім в якості понятого при врученні мічених купюр раніше невідомому йому хлопцю, якого в подальшому було представлено як [PERSON]. Він погодився та разом з іншим понятим вони були запрошені до службового кабінету № 214 Соснівського РВ м. Черкаси, де працівники міліції провели огляд гр. [PERSON] та вручили тому купюри в загальній сум 200 гривень, які були помічені спеціальним порошком, що в світлі ультрафіолету світився яскраво- жовтим кольором. Як їм пояснили працівники міліції, то в того хлопця невідомі вимагають гроші в сумі 300 гривень. [PERSON] працівниками міліції було складено відповідний протокол, куди були переписані, номера та номінал купюр, що вручатися [PERSON], який вони засвідчили своїми підписами. Свідок [PERSON], як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні, показав, що в нього є сусід [PERSON], який проживає в його під'їзді на четвертому поверсі. Тривалий час вони підгримують з тим дружні відносини. Одного разу, точного часу він сказати не може, вони з [PERSON] говорили в під'їзді і в той час до будинку зайшло чотири хлопці. Коли ті піднімалися сходами, то [PERSON], побачивши їх через перила, сказав йому, що ці хлопці йдуть до нього і швидко попрощався та пішов до своєї квартири і закрився там. Він піднявся до себе на поверх та чув як хлопці кричали [PERSON], щоб вийшов до тих, стукали в двері та погрожували, що поб'ють. Після того хлопці приходили до [PERSON] ще декілька разів та постійно погрожували. Кожного разу приходили різні, але постійно він бачив [PERSON]. Він запитав в [PERSON] що трапилося, тому що чув як ті йому погрожували і бачив, що [PERSON] реально боїться тих хлопців, і [PERSON] йому пояснив, що позичив у [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а наступного дня мав віддати, але його побили невідомі, тому той перебував в лікарні. Після того [PERSON] почав вимагати з нього нібито відсотки в сумі 250 гривень та 50 гривень боргу, тобто в загальному 300 гривень. Як йому відомо, [PERSON] звернувся до працівників міліції. Свідок [PERSON], як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні показав, що 19.05.2011 року близько 12.45 години він разом з сином пішли гуляти в лісопосадку по вул. Руставі в м. Черкаси. Коли вони проходили біля магазину АТБ, що по вул.. Тараскова, 18 в м. Черкаси, то близько 13.15 години їх з сином працівники Соснівського РВ м. Черкаси, які показали свої службові посвідчення, запросили бути понятими під час проведення особистого огляду в раніше невідомого хлопця, якого їм працівники міліції представили як [PERSON]. Вони погодилися та їх запросили пройти до першого під'їзду будинку № 16 по вул. Тараскова 16, де мав відбутися огляд цього хлопця. На момент огляду той був одягнений в чорну чоловічу футболку, чорні спортивні чоловічі штани, шкарпетки, кросівки. Той хлопець не був проти, щоб в нього проводили огляд. Під час цього в того було вилучено мобільний телефон Нокіа 3510, сім-картка оператора Лайф, з правого карману - гроші в сумі 200 гривень, купюрами по 50, 20 та 10 гривень. Працівники міліції при вилученні переписали номера цих купюр до протоколу, який вели. В ході огляду вилучені купюри та руки [PERSON] були просвічені ультрафіолетовою лампою і вони світилися. На запитання працівників міліції звідки в того ці гроші, то той пояснив, що вимагав їх у хлопця на ім'я [PERSON] та отримав біля магазину АТБпо вул. Тараскова 18 в м. Черкаси. Відповідно після того, як його руки були засвічені, то працівники міліції зробили з них змиви на марлеві тампони. Свідок [PERSON]В дав аналогічні покази. Свідок [PERSON] як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні показав, що, в нього є товариш, [PERSON], якого він знає добре та вони з тим спілкуються. Одного дня, точно сказати не може, він гуляв з [PERSON] та дівчиною Яною на території школи № 27 в м. Черкаси. Коли вони сиділи на лавках, то [PERSON] гукнув якийсь раніше невідомий йому хлопець, зовнішність його він описати не може, тому що не звернув на того уваги. Антон пішов до того хлопця, той, здається, був не сам, а вони з Яною сиділи на лавках. Коли [PERSON] повернувся, то розповів йому, що в нього [PERSON] вимагає гроші в сумі 300 гривень та тримає в себе [PERSON] паспорт. Потім [PERSON] розповів, що неодноразово до нього додому приходив [PERSON], стукав в двері та погрожував розправою. [PERSON] говорив, що позичав в [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а [PERSON] вимагає в нього 300 гривень. В травні 2011 року він дізнався від працівників міліції, що [PERSON] затримано під час отримання грошей від [PERSON], після чого в нього відібрали пояснення. Крім показів вищевказаних свідків вина [PERSON] підтверджується і іншими зібраними по справі доказами, а саме: Протоколом усної заяви (повідомлення) про злочин гр. [PERSON] від 19.05.2011 року (а.c. 6). Протоколом огляду та вручення грошових купюр гр. [PERSON] від 19.05.2011 року. (а.c. 9). Протоколом особистого огляду гр. [PERSON] від 19.05.2011 року (а.c. 17). Протоколом добровільної видачі від 19.05.2011 року (а.c. 26). Протоколом очної ставки між [PERSON] та [PERSON] від 28.07.2011. (а.c. 118-119). Протоколом огляду предметів і грошей в сумі 200 гривень, купюрами номіналом 50, 20 та 10 гривень, вилучених протоколом особистого огляду в [PERSON] від 19.05.2011 та постановою про визнання речовим доказом і приєднання до справи в якості речового доказу від 28.05.2011 року; (а.c. 69-70). Органами досудового слідства дії підсудного [PERSON] кваліфікуються за ч.2 ст.189 КК України, з кваліфікуючою ознакою злочину за попередньою змовою групою осіб. Відповідно до ст..28 КК України попередня змова групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) субєктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його обєктивної сторони. Домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину ( узгодження обєкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій, тощо). Для наявності такої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, необхідно, щоб учасники вчинення злочину діяли як співвиконавці. Судом встановлено відсутність такої кваліфікуючої ознаки даного злочину за попередньою змовою групою осібтому суд перекваліфіковує дії [PERSON] з ч.2 на ч.1 ст.189 КК України вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання). Обираючи підсудному [PERSON] покарання суд враховує ступінь та характер суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, обставини, що помякшують їх відповідальність. Обставин, що обтяжують їх відповідальність суд не вбачає. Обставинами, що помякшують відповідальність [PERSON] є чистосердечне визнання своєї вини та щире каяття, сприяння слідству в розкритті злочину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що перевиховання підсудного [PERSON] можливе без ізоляції його від суспільства. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, обєктивного і всебічного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає, що вина підсудного [PERSON]., у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, не знайшла свого підтвердження добутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною. Так, суд при розгляді справи в межах пред'явленого [PERSON] та [PERSON] обвинувачення, безпосередньо допитавши підсудних, потерпілого, свідків, вивчивши всі матеріали справи, заслухавши міркування і доводи прокурора, захисника, приходить до переконання, що дані судового слідства підтверджують вину підсудного [PERSON] , але не підтверджують пред'явленого підсудному [PERSON] обвинувачення в тому, що він,за попередньою змовою з [PERSON], незаконно, умисно, з корисливих мотивів, висловив незаконну вимогу, поєднану з погрозами застосування насильства відносно потерпілого [PERSON] про передачу йому грошей. Надані суду досудовим слідством докази не доводять вини [PERSON]. у вчиненні інкримінованого йому злочину з наступного. Потерпілий [PERSON] суду пояснив що в березні 2011 року, він попросив в свого знайомого [PERSON], якого знає протягом двох років, позичити йому гроші в сумі 50 гривень на особисті потреби. Він сказав [PERSON], що наступного дня обов'язково поверне тому гроші та, щоб той в цьому не сумнівався - залишив в заставу свій паспорт громадянина України. Він домовився з [PERSON], що наступного дня ввечері принесе тому гроші 50 гривень. Про те, що якщо він тому не поверне гроші наступного дня, то платитиме більшу суму - вони не домовлялися. Наступного дня ввечері він повертався додому з компанією товаришів. Біля аптеки № 300 по вул. Сумгаїтська, в них виник конфлікт з раніше невідомими йому особами. В результаті чого його та його друзів побили. Того ж вечора він звернувся за допомогою до Черкаської міської лікарні № 3 і на зустріч з [PERSON] він прийти не міг. Про це в нього є відповідні медичні документи, що можуть це підтвердити. Наступного дня, близько 20.00 години він був вдома з мамою та братом. І йому на домашній телефон зателефонував його сусід, який проживає на три поверхи вище від нього, [PERSON] та з яким він товаришує і повідомив йому, що до нього йде [PERSON] з компанією, щоб вибити за нього борг в сумі вже 300 гривень. Про це нібито тому сказав сам [PERSON], який перед цим телефонував. Через певний час, дійсно, до них прийшов [PERSON] та його приятелі ( він бачив їх в глазок) і почали бити в двері, тому що в них на той час не працював дзвоник. При цьому [PERSON] кричав, щоб він вийшов і погрожував його вбити. Він злякався і двері їм не відчиняв. Наступного ранку вони виявили, що в замковій щілині знаходяться сірники, а двері запльовані. Через пару днів біля магазину Еко-маркетвін відпочивав з другом, [PERSON] та його дівчиною Яною. В той час він побачив, що неподалік від нього проходять товариші [PERSON], [PERSON] і два раніше невідомі йому хлопці. [PERSON] сказав, що з ним хотів поговорити [PERSON], який чекає його біля 28 школи. Коли прийшов [PERSON], то [PERSON] пішов геть. В присутності інших хлопців [PERSON] повідомив йому, що [PERSON] винен тому 300 гривень - це відсотки за борг. Потерпілий сперечався з [PERSON], говорив, що не проти віддати тому гроші в сумі 50 гривень, але ті 250 гривень, які той йому накинув - він віддавати відмовлявся, але [PERSON] відмовився взяти в нього 50 гривень. Потім [PERSON] сказав йому, що дає термін - тиждень, щоб він віддав гроші в сумі 300 гривень, інакше той йому цього не пробачить. Після сплину вказаного терміну, до нього на домашній телефон зателефонував [PERSON] та повідомив, що чекає на гроші, але він сказав тому, що такої суми в нього немає і що він може віддати тому тільки ту суму, яку позичав. [PERSON] вже не хотів брати в нього 50 гривень та наполягав на своєму. Після того до нього ще декілька разів приходив [PERSON] з невідомими хлопцями, грюкав в двері, кричав та погрожував. Він не відчиняв тому, а спостерігав за тими в глазок. Василь натискав тумблери, вимикав світло в його квартирі, також він бачив, як той обірвав проводки від домофона на його поверсі. [PERSON] той телефонував йому на домашній телефон, говорив з його мамою. Він розумів, що [PERSON] не дасть йому спокою, доки він не віддасть тому гроші в сумі 300 гривень, він боявся і тому звернувся до міліції за допомогою. Пояснив, що на його думку [PERSON] не знав, що [PERSON] вимагає в нього кошти, оскільки ні разу [PERSON] не був присутній при їх розмовах, йому особисто не погрожував і грошей в нього не вимагав. Звернувся до органів міліції з заявою про вимагання тільки відносно [PERSON] Змушений був змінити свої покази на досудовому слідстві і оговорити [PERSON] під тиском органів міліції. Оскільки він є раніше судимий і ходить відмічатися до міліції, то боявся що якщо не буде оговорювати [PERSON], то погрози працівників міліції щодо його реального відбування покарання справдяться. Свої покази дані в судовому засіданні підтримує. Просить виправдати [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що близько пару місяців тому, при яких саме обставинах сказати не може, вона запитала в свого сина де його паспорт. На що той повідомив їй, що позичив в одного хлопця на ім'я [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а паспорт віддав [PERSON] як заставу. Через певний час до них на домашній телефон почав телефонувати хлопець, який називався [PERSON] і сказав, що її син винен тому гроші в сумі 300 гривень. Вона сказала тому, що в справи сина не втручаюся і порадила [PERSON] розбиратися з [PERSON]. Декілька тижнів тому, точного дня вона не пам'ятає, близько 20.00 - 20.30 години до них прийшло двоє раніше невідомих їх хлопці. Того дня вони всі були дома. За декілька хвилин до цього на домашній телефон [PERSON] зателефонував його товариш [PERSON] та повідомив, що зараз до нього додому прийдуть якісь хлопці його вбивати. Почувши це, і вона, і [PERSON] злякалися і двері відчиняти не стали. Коли невідомі стояли під дверима, то стукали та кричали, щоб відкривав двері і що вб'ють [PERSON], якщо не поверне гроші. Наступного дня, вранці, вони вийшли з квартири і вона побачила, що в замку вхідних дверей знаходяться сірники, двері запльовані. Після цього вони почати боятися виходити з дому. Її менший син, [PERSON] говорив, що коли він був сам вдома, то до них також приходили ці хлопці, гукали [PERSON] і погрожували. Так як той боявся, то двері не відкрив. Декілька днів тому, вони виявили, що проводки від домофона, що підключені до їх квартири, порізані. Пізніше, від сусідів, їм стало відомо про те, що до них приходили якісь хлопці та гукали [PERSON], а коли той не вийшов, то ті пошкодили проводки. Після цього її син звернувся за допомогою до працівників міліції. Пояснила також, що хлопців які були з [PERSON] вона не бачила і впізнати нікого не може. Свідок [PERSON] суду пояснив, що в нього є сусід [PERSON], який проживає в його під'їзді на четвертому поверсі. Тривалий час вони підгримують з тим дружні відносини. Одного разу, точного часу він сказати не може, вони з [PERSON] говорили в під'їзді і в той час до будинку зайшло чотири хлопці. Коли ті піднімалися сходами, то [PERSON], побачивши їх через перила, сказав йому, що ці хлопці йдуть до нього і швидко попрощався та пішов до своєї квартири і закрився там. Він піднявся до себе на поверх та чув як хлопці кричали [PERSON], щоб вийшов до тих, стукали в двері та погрожували, що поб'ють. Після того хлопці приходили до [PERSON] ще декілька разів та постійно погрожували. Кожного разу приходили різні, але постійно він бачив [PERSON]. Він запитав в [PERSON] що трапилося, тому що чув як ті йому погрожували і бачив, що [PERSON] реально боїться тих хлопців, і [PERSON] йому пояснив, що позичив у [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а наступного дня мав віддати, але його побили невідомі, тому той перебував в лікарні. Після того [PERSON] почав вимагати з нього нібито відсотки в сумі 250 гривень та 50 гривень боргу, тобто в загальному 300 гривень. Як йому відомо, [PERSON] звернувся до працівників міліції. [PERSON] пояснив, що йому не відомо чи вимагав гроші у [PERSON] [PERSON], оскільки він не бачив останнього. Свідок [PERSON] суду пояснив, що, в нього є товариш, [PERSON], якого він знає добре та вони з тим спілкуються. Одного дня, точно сказати не може, він гуляв з [PERSON] та дівчиною Яною на території школи № 27 в м. Черкаси. Коли вони сиділи на лавках, то [PERSON] гукнув якийсь раніше невідомий йому хлопець, зовнішність його він описати не може, тому що не звернув на того уваги. Антон пішов до того хлопця, той, здається, був не сам, а вони з Яною сиділи на лавках. Коли [PERSON] повернувся, то розповів йому, що в нього [PERSON] вимагає гроші в сумі 300 гривень та тримає в себе [PERSON] паспорт. Потім [PERSON] розповів, що неодноразово до нього додому приходив [PERSON], стукав в двері та погрожував розправою. [PERSON] говорив, що позичав в [PERSON] гроші в сумі 50 гривень, а [PERSON] вимагає в нього 300 гривень. В травні 2011 року він дізнався від працівників міліції, що [PERSON] затримано під час отримання грошей від [PERSON], після чого в нього відібрали пояснення. Пояснив також, що про вимагання грошей [PERSON] знає тільки зі слів потерпілого [PERSON] Твердження обвинувачення про те, що [PERSON] причетний до скоєння інкримінованого йому злочину спростовується матеріалами кримінальної справи: -протоколом усної заяви - повідомлення про злочин потерпілого [PERSON] (а.с.6), в якій вказано, що грошові кошти в нього вимагає малознайомий йому хлопець [PERSON]. - поясненням потерпілого [PERSON] ( а.с.7) в яких йде мова про вимагання в нього грошей [PERSON] -поясненням підсудного [PERSON] ( а.с.22) в яких вказує, що [PERSON] не було відомо, про те, що він вимагає кошти у [PERSON] - пояснення свідка [PERSON] ( а.с.23) в яких він вказує, що знає зі слів [PERSON], що [PERSON] вимагав у нього грошові кошти. - поясненням свідка [PERSON] ( а.с.24) який вказував, що [PERSON] звонив йому з тим, щоб той передав [PERSON] його погрози та те, що б останній повернув йому кошти які в нього позичив. - протоколом добровільної видачі [PERSON] паспорту [PERSON] працівникам міліції ( а.с.26) де він пояснив, що паспорт дав йому [PERSON], щоб той його потримав, поки він піде в магазин. - поясненням [PERSON]П.( а.с.27) де він вказує, що [PERSON] запропонував йому зустрітись та підійти до магазину АТБ,щоб з кимось зустрітись але з ким та з яких причин не розповідав. По дорозі дав йому паспорт, та попросив, щоб він у нього побув поки той сходить до магазину. Він був на вулиці коли до нього підійшли працівники міліції і попросили проїхати з ними. В райвідділі сказали, щоб він віддав їм паспорт який йому передав [PERSON]П, що він і зробив. Там він взнав, що це був паспорт [PERSON] - протоколом допиту підозрюваного [PERSON] ( а.с.32) де він дає покази, що [PERSON] був винен йому гроші та не віддавав і він разом з [PERSON] та Гуріненко Славіком ходив до квартири [PERSON], щоб забрати гроші. 19.05.2011 року йому зателефонував потерпілий і сказав що готовий повернути борг. [PERSON] попросив [PERSON] піти з ним до магазину АТБтой погодився. [PERSON] не казав [PERSON] що йому [PERSON] повинен віддати гроші. Віддав йому паспорт і попросив, щоб він поки побув у нього, поки він зустрінеться з одним хлопцем. Вину визнав і щиро каявся. - протоколом допиту в якості свідка [PERSON] ( а.с.46) де він вказує, що не знав про те, що [PERSON] вимагає кошти у [PERSON] - постановою про притягнення в якості обвинуваченого від 28.05.2011 року [PERSON] ( а.с.63) в якій не вказано, що даний злочин він скоїв разом з [PERSON]. В.П. - протоколом допиту свідка [PERSON] ( а.с.81) де останній вказує, що зі слів потерпілого [PERSON] йому відомо що [PERSON] вимагав у останнього грошові кошти. - протоколом очної ставки між [PERSON] та [PERSON] ( а.с.72) даною слідчою дією не були усунуті протиріччя між показами підсудних. [PERSON] суду пояснив, що оговорив [PERSON] під тиском правоохоронних органів. В даному злочині [PERSON] не винен. - протоколом очної ставки між потерпілим [PERSON] та [PERSON] ( а.с.83) де також не усунуті протиріччя між показами. Потерпілий [PERSON] суду пояснив, що не вважає винним в даному злочині [PERSON] Оговорив його під тиском правоохоронних органів. - протоколом допиту свідка [PERSON] (а.с.105). Дані покази свідок спростував в судовому засіданні пояснивши, що про злочин йому відомо тільки зі слів потерпілого [PERSON], але останній не казав йому, що в нього вимагає кошти [PERSON] - протоколами допиту в якості підозрюваного [PERSON] ( а.с. 114) та в якості обвинуваченого ( а.с.181) в яких останній вказує, що вимагав разом з [PERSON] кошти у потерпілого [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні оговорив себе під тиском правоохоронних органів. Покази дані в якості підозрюваного та обвинуваченого не підтримує оскільки вони не правдиві. Ці зібрані по справі докази свідчать на користь відсутності в діях [PERSON] складу злочину. Аналізуючи законодавчу та доказову базу по справі, вбачається, що в діях підсудного [PERSON] відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст.189 КК України. Так, обєктивна сторона злочинів проти власності полягає у вимаганні майна (ст.189). Як було встановлено судом [PERSON] не вимагав у потерпілого грошових коштів. Субєктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом і корисливою метою. Судом встановлено, що в діях підсудного [PERSON] відсутній корисливий мотив, т.я. [PERSON] заздалегідь не обіцяв [PERSON] винагороди за скоєний злочин та не давав йому ніяких коштів. Судом також встановлено, що в діях підсудного [PERSON] також відсутня така кваліфікуюча ознака даного злочину як попередня змова групою осіб, оскільки, відповідно до ст..28 КК України попередня змова групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) субєктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його обєктивної сторони. Домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину ( узгодження обєкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій, тощо). Для наявності такої ознаки, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, необхідно, щоб учасники вчинення злочину діяли як співвиконавці. Інших доказів, які б прямо чи побічно вказували на причетність [PERSON] до скоєння інкримінованого йому діяння у ході досудового слідства зібрано не було. До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача, про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів не надійшло. Суд обмежений у праві збору доказів вини підсудного за власною ініціативою та залишаючись об'єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов'язків та здійснення наданих їм прав, розглянути кримінальну справу і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно до ч.1,ч.3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах одержаних незаконним шляхом. Таким чином, суд приходить до висновку, про необхідність постановлення відносно [PERSON] виправдувального вироку у звязку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину та відсутністю у його діях складу злочину. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 189 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 189 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженного [PERSON] звільнити від відбування покарання з випробуванням один рік. На підставі ст.76 КК України зобовязати засудженного [PERSON] протягом строку випробування не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. Виправдати [PERSON] в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України у звязку з відсутністю в його діях складу злочину. Міру запобіжного заходу [PERSON] - підписку про невиїзд залишити без змін до набрання вироку законної сили. Забіжний захід [PERSON] - скасувати. Речові докази: гроші в сумі 200 грн., що належать [PERSON] повернути йому за належністю. Марлевий відрізок та зразок спеціальної хімічної речовини, аркуш паперу, що знаходяться в матеріалах справи залишити у справі. Цивільний позов по справі заявлений не був. Стягнути з [PERSON] витрати за проведення по справі судових експертиз в сумі 338 грн 40 коп.. Кошти перерахувати: одержувач НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області код 25574009 на рахунок 31254272210063, банк одержувача УДК в Черкаській області МФО 854018. На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб. Головуючий

Результат: closed