Вид судочинства: commercial
Суддя: Карабань Я.А.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
16.09.2020 між позивачем (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 118164а0ш (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Renault Logan» державний номер [NUMBER] (п.п. 4., 5. договору). Згідно п. 11. договору страхова сума складає 325 000, 00 грн. Відповідно до п. 17. договору строк його дії встановлено з 30.09.2020 по 29.09.2021. 17.05.2021 о 13:45 год. у м. Чернівці, на нерегульованому перехресті вулиць Головної та О. Гузар, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Renault Logan» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.06.2021 року в справі № 727/4551/21, водія [PERSON] визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження транспортних засобів, зокрема, застрахованого позивачем транспортного засобу «Renault Logan» державний номер [NUMBER] . 17.05.2021 страхувальник транспортного засобу «Renault Logan» державний номер [NUMBER] звернувся до позивача (страховика) із заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу страхового відшкодування ТОВ «АВТОПОДІУМ». Відповідно до рахунку № Рх20211473 від 18.05.2021 виставленого ТОВ «АВТОПОДІУМ» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу склала 120 263, 70 грн. 16.06.2021 позивачем на підставі вказаного вище рахунку складено страховий акт № ARX2800957 на розрахунок суми страхового відшкодування в розмірі 120 236, 70 грн. 17.06.2021 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ «АВТОПОДІУМ» в розмірі 120 263, 70 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 790759 від 17.06.2021. Отже, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 118164а0ш, у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 120 263, 70 грн. Відповідно до ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми. Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої в деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Як убачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер [NUMBER] була застрахована відповідачем на підставі полісу серії ЕР № 201860636, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з центральної бази даних МТСБУ та інформацією наданою Моторно (транспортним) страховим бюро України по полісу серії ЕР № 201860636 станом на 17.05.2021. Вказаний вище поліс, передбачає франшизу в розмірі 0, 00 грн та страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, спричинену майну 130 000, 00 грн. Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач у силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування", з урахуванням положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», набув права вимоги до відповідача. Тому, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Chevrolet Aveo» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , тобто особи, яка визнана винною в ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи. Як убачається із матеріалів справи, з метою досудового врегулювання спору позивач 31.07.2021 направив відповідачу заяву за вих. № 4231 АРКС від 28.07.2021 про виплату страхового відшкодування на суму 120 263, 70 грн. У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив суму страхового відшкодування позивачу, останній звернувся до суду з позовом про стягнення 120 263, 70 грн суми страхового відшкодування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. З урахуванням усіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 120 263, 70 грн підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 120 263, 70 грн виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (03057, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-Б, 2 під`їзд, ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) 120 263 (сто двадцять тисяч двісті шістдесят три) грн 70 коп. страхового відшкодування та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору. Видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України. Суддя Я.А.Карабань

Результат: granted