Вид судочинства: commercial
Суддя: Лущик Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Протягом 2012 - 2013 років між сторонами у справі укладено договори № 8 від 30.06.2012, № 10 від 30.07.2012, № 12 від 30.08.2012, № 1 від 01.04.2013, № 3 від 01.05.2013, № 5 від 01.06.2013, № 7 від 01.07.2013, № 9 від 01.08.2013, № 11 від 01.09.2013 року, відповідно до яких позивач зобов'язався надати послуги по дезінфекції майданчиків та контейнерів для збору сміття, а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи. Відповідно до умов укладених між сторонами договорів, оплата наданих послуг здійснюється одноразово, згідно пред'явленого рахунку. Вид розрахунку безготівковий. Наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги по дезінфекції майданчиків та контейнерів для збору сміття підтверджується актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) б/н від 25.07.2012, від 27.08.2012, від 27.09.2012, від 26.04.2013, від 30.05.2013, від 27.06.2013, від 25.07.2013, від 28.08.2013 та від 26.09.2013 року, довідкою позивача про наявність заборгованості б/н від 07.11.2013 року, а також актом звірки розрахунків між позивачем та відповідачем від 07.11.2013 року, відповідно до якого станом на 01.11.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги складає 34748 грн. Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що ним на виконання умов укладених між сторонами у справі договорів, виконано роботи по дезінфекції майданчиків та контейнерів для збору сміття, проте, відповідач не розрахувався за надані послуги, і у зв'язку з цим станом на 01.11.2013 року, відповідач має заборгованість перед позивачем за надані послуги в розмірі 34748 грн. Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами. Проте, в порушення умов укладеного договору та вимог статей 526, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, відповідач за надані позивачем послуги по вивезенню великогабаритних та ремонтних відходів не розрахувався, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача. Згідно з положеннями статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 названого Кодексу визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, оскільки відповідач в супереч діючого законодавства, зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг не виконав, не надав суду доказів сплати даної заборгованості, а також враховуючи заяву відповідача про те, що він не заперечує проти позовних вимог, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача боргу в розмірі 34748 грн. визнаються судом обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі на підставі статей 525, 526 Цивільного кодексу України. Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 721 грн. 34 коп. суд зазначає наступне. Позивачем подано до суду заяву б/н, б/д (вх. № 217 від 09.01.2014), в якій просить суд згідно пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України не стягувати з відповідача суму 3 % річних в розмірі 721 грн. 34 коп., а відповідач в свою чергу у поданому ним відзиві на позов заперечує проти стягнення річних, оскільки укладеними договорами та виставленими рахунками не визначено строк оплати наданих послуг. Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Враховуючи викладені обставини, а також те, що позивач фактично відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 3 % річних в розмірі 721 грн. 34 коп., провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінко-Суми» (40009, м. Суми, вул. Пролетарська, буд. 60/1, ідентифікаційний код 36438099) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр гігієни» (40030, м. Суми, вул. Н. Холодногірська, буд. 8, кв. 85, ідентифікаційний код 35539947) 34748 грн. заборгованості та 1686 грн. 09 коп. судового збору. 3. В частині стягнення 3 % річних в розмірі 721 грн. 34 коп. провадження у справі - припинити. 4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 13.01.2014 року. Суддя М.С. Лущик

Результат: partial