Вид судочинства: civil
Суддя: Мацишин Л. С.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
27 грудня 2017 року заявник [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження, уточнивши вимоги, просила встановити факт народження 19 жовтня 2017 року в [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є матірю дитини чоловічої статі [PERSON], який народився 19 жовтня 2017 року в м.Донецьку о 16 годині 30 хвилин, вагою 3600 грамів в Донецькому республіканському центрі охорони материнства та дитинства, що підтверджено медичним свідоцтвом про народження № 1734, яке видано вище зазначеним медичним закладом. Отримати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про народження дитини вона не має можливості, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення та необхідне для отримання свідоцтва про народження. Заявник [PERSON] в судовому засіданні уточнені вимоги підтримала та суду пояснила, що вона проживає у цивільному шлюбі з [PERSON], [INFO]. 19 жовтня 2017 року в них народився син, якого назвали [PERSON]. Просила встановити факт народження 19 жовтня 2017 року в [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дитини чоловічої статі [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги підтримав. Письмові заперечення (пояснення) стосовно заяви з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються суду не надавав. Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був письмово належним чином повідомлений. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Письмові заперечення (пояснення) стосовно заяви з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, від представника заінтересованої особи до суду не надходили. Суд вважає можливим розглянути справу без участі відсутнього учасника процесу, який належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту народження підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої\~ території України незалежно від місця проживання заявника. Згідно приписів п. 7 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник [PERSON] [INFO], зареєстрована Куйбишевському районі м.Донецька, вул. Єрмолая Жукова, буд. 56, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії ВВ 819860. виданого 26 травня 1999 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області. (а.с.38) Як вбачається з паспорта громадянина Україна серії ВК 563894, виданого 05 грудня 2008 року Київським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Згідно приписів\~ ст. 7\~ Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків\~ якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства за народженням, є громадянином з моменту народження. Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України,\~ батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. На підтвердження вагітності заявник надала копію обмінної карти, завіреної Донецьким республіканським центром охорони материнства та дитинства, з висновками ультразвукового дослідження, результатами лабораторних досліджень, біохімічного дослідження, розрахунком індивідуального генетичного ризику за весь час вагітності, а також фотографії вагітної заявниці. (а.с.6-36) На підтвердження факту народження дитини заявником надано медичне свідоцтво про народження № 1734 від 23 листопада 2017 року, яке підтверджує факт народження громадянкою [PERSON] 19 жовтня 2017 року\~ у пологовому відділенні Донецького республіканського центру охорони материнства та дитинства Донецької Народної Республіки, дитини чоловічої статі. (а.с.5) Як вбачається з відмови у проведенні державної реєстрації народження № 15.31-3091 від 26 грудня 2017 року Добропільський\~ міський\~ відділ ДРАЦС\~ ГТУЮ у Донецькій області\~\~ відмовив\~ [PERSON] у проведені державної реєстрації народженої 19 жовтня 2017 року дитини, мотивуючи тим, що їм надано медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року\~ за №1150/13024. (а.с.37) Також, суду надано фотографії, на яких зображена заявник з новонародженою дитиною. (а.с.40) Відповідно до ч. 2, ч. 3\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи викладене, надані заявником медична довідка про народження та обмінна карта є незаконними і не створюють правових наслідків. Як розяснено у п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справі проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~статті 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 3\~ ст. 317 ЦПК України, в рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. З урахуванням викладеного та того, що заінтересованою особою заперечення (пояснення) стосовно заяви не надавались, оцінивши усі зібрані по справі докази, які у їх сукупності підтверджують факт народження, приймаючи до уваги наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження та з метою захисту прав і свобод заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку це єдиний спосіб отримати свідоцтво про народження, виданого державним органом України. Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, а рішення суду є підставою для реєстрації факту народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України. На підставі\~ст. 317 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання даного рішення.

Резолютивна частина:
Заяву [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], адреса місця проживання: [INFO]), заінтересовані особи: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER], адреса місця проживання: [INFO]) Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (ЄДРПОУ 25336362, адреса місцезнаходження: пров. Європейський, буд. 6, м.Добропілля Донецької області), про встановлення факту народження дитини задовольнити. Встановити факт народження 19 жовтня 2017 року дитини чоловічої статі\~ [PERSON] в м.Донецьк Україна від батьків: громадянина України [PERSON], [INFO], та громадянки України [PERSON], [INFO]. Рішення суду підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку.

Результат: granted