Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Попович І. А.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
06.12.2024\~року до\~Олександрівського районного\~суду Донецької\~області надійшов\~протокол про\~адміністративне правопорушення\~відносно [PERSON] про\~притягнення його\~до адміністративної\~відповідальності за\~ч.\~1\~ст.\~173-2 КУпАП. Судове засідання було призначено на 15:00 год. 18 грудня 2024 року. [PERSON] у судове засідання на зазначені дату та час не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у суду відсутні відомості про належне його сповіщення про день та час розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 10 год. 02.01.2025 року. 03.12.2024 року, о 13 год. 20 хв., [PERSON] , перебуваючи на території домоволодіння [ADDRESS] вчинив відносно своєї матері [PERSON] домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. [PERSON] \~повідомлений про\~час і\~місце розгляду\~справи,\~у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с.14). За вимогами ч. 1-2 ст. 268 КУпАП справу може бути розглянуто без участі особи, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді\~справи про\~адміністративне правопорушення,передбачене ст. 173-2 КУпАП, не є обов`язковою. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З огляду на викладене, суддя вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , без його участі, на підставі наданих стороною обвинувачення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього доказів. Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", насильство в сім`ї - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Суддя, вислухавши поліцейського, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 219490 від 03.12.2024 року, та додані до нього матеріали, встановив наступне. Протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 219490 від 03.12.2024 року, містить відомості про те, що 03.12.2024 року, о 13 год. 20 хв., [PERSON] , перебуваючи на території домоволодіння [ADDRESS] вчинив відносно своєї матері [PERSON] домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягли у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.3). Електронний рапорт чергового від 03.12.2024 року містить відомості про вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] (а.с.4). Заява потерпілої [PERSON] про притягнення її сина [PERSON] до відповідальності за вчинення насильства у сім`ї (а.с.5). Письмові пояснення [PERSON] від 03.12.2024 року містять відомості про те, що її син [PERSON] проживає з нею періодично, останній тиждень жив окремо. Так, 03.12.2024 року, близько 13:20 год., прийшов додому. Вона зсередини. Після того як [PERSON] не зміг зайти до будинку, він почав бити у вікна та двері, при цьому погрожував фізичною розправою та виражався на її адресу нецензурною лайкою, після чого вона викликала поліцію (а.с.6). Письмові пояснення потерпілого [PERSON] від 03.12.2024 року, згідно яких раніше він 03.12.2024 року прийшов до своєю матері [PERSON] у гості, де вони вжили разом спиртні напої та, десь близько 13:00 год., після вжитого спиртного в них виникла сварка. Мати почала виганяти його з будинку, він вийшов на вулицю і це його обурило. Тоді він почав стукати у вікна та двері, казати, що це й його будинок теж. Під час сварки фізичного насилля до [PERSON] не застосовував, а лише погрожував фізичною розправою та виражався нецензурними словами на її адресу (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України передбачена за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису. Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад). Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Водночас, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Тобто, під домашнім насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї. Згідно із частинами 2 та 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від\~факту спільного\~проживання поширюється, зокрема, на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти). Суддя, оцінивши дослідженні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] , [INFO] , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Накласти на [PERSON] , [INFO] , адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок за наступними реквізитами: Отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача (ГУДКСУ) - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області. Суддя Олександрівського районного суду Попович І.А.

Результат: guilty