Вид судочинства: commercial
Суддя: Суярко Т.Д.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач - Комунальне підприємство "Харківводоканал", звернувся з позовом до Державного підприємства "Харківський завод електроапаратури" про стягнення суми боргу за послуги з водовідведення у розмірі 29383,24 грн. Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № ІІІ8555/04-АП-2 від 26.12.2005 р. на приймання стічних вод (надання послуг водовідведення) щодо оплати вартості наданих послуг. В судовому засіданні 11.11.2013 р. оголошувалась перерва до 02.12.2013 р. о 12:20 год. В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач свого уповноваженого представника в судове засідання 23.12.2013 р. не направив, втім через канцелярію надав клопотання (вх.№ 47926 від 20.12.2013 р.) про відстрочку виконання рішення, яке суд долучив до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву (вх.№ 41285 від 07.11.2013 р.) (арк.спр. 66-67) відповідач проти позову заперечував в частині стягнення 6259,96 грн. посилаючись на те, що відповідні кошти нараховані за прийом стічних вод на земельній ділянці площею 37806 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27, яка не перебуває ані у власності, ані у користуванні відповідача впродовж більше 7 років. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. 26 грудня 2005 року між Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкоммуночиствод" (ДКП КГ "ХКОВ") та відповідачем (як абонентом) було укладено договір № ІІІ8555/04-АП-2 на приймання стічних вод (надання послуг водовідведення) (далі - "договір"). Згідно рішення 12 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.12.2011 р. № 577/11 ДКП КГ "ХКОВ" було перейменовано у Комунальне підприємство "Харківводоканал" (позивач у даній справі). Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов"язався приймати від відповідача стічні води (воду, що утворилася внаслідок використання води з усіх джерел водопостачання в процесі господарсько-побутової та технологічної діяльності відповідача, а також, що утворилася внаслідок випадіння атмосферних опадів та потрапляє з території споживача в мережі госпфекальної каналізації). Відповідач зобов"язаний сплачувати вартість послуг позивача згідно з цим договором (п. 1.2 договору). Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що позивач приймає від відповідача стічні води в обсязі встановлених останньому лімітів (договірних обсягів) на водопостачання та водовідведення (КП ПТП "ВОДА" 16247,4 м3/міс.; арт.скв. lim a/c 18216,25 м3/міс. - разом 34463,65 м3/міс.) (пп. 2.1.1). Додатковою угодою від 03.11.2008 р. внесено зміни до пп. 2.1.1 договору, встановлено ліміт в розмірі 5151,667 м3/міс. Кількість скинутих стічних вод приймається рівною кількості використаної води. В разі, коли вода входить до складу продукції або губиться в процесі виробництва, кількість скинутих стічних вод визначається відповідним розрахунком та оплата послуг водовідведення проводиться з розрахунком безповоротних втрат в обсязі 1,2% від загального водоспоживання (пп. 2.1.2). Додатковою угодою від 16.08.2006 р. до договору сторони внесли зміни до пп. 2.1.2 та погодили, що обсяг безповоротних втрат становить 2,7%. Позивач приймає додаткову кількість стічних вод, у розмірі 20% від розрахункового обсягу стічних вод, які щомісяця потрапляють в мережу міської каналізації внаслідок випадіння атмосферних опадів з загальної площі абонента (відповідача) 19,34 га, та згідно даних Харківського гідрометцентру у відповідності до вимог нормативно-правових актів, зазначених в п. 1.3 договору (Правилами прийняття стічних вод Абонентів у каналізаційні мережі м. Харкова, затверджених рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради №581 від 18.06.2003р., введених в дію 01.07.2003р.; Наказом Держбуду України N 37 від 19.02.2002 р. (з додатками "'Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", "Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів"), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 р. за № 402/6690, введених в дію 06.05.2002 p., "Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України", затверджених наказом Держжилкомгоспу України від 01.07.94р. №65) (пп. 2.1.3, 1.3). Додатковими угодами від 05.09.2007 р. та від 28.10.2010 р. до договору сторони виключили частину ділянок площею 0,6585 га (по вул. Лозівська, 5) та 0,9388 га (м. Харків, вул. Лозівська, 5) відповідно. Перерахунок сплати послуг здійснюється на підставі фактичних обсягів водовідведення, згідно з показниками водовимірювальних приладів, не менш ніж 1 раз у квартал по наданим абонентом (відповідачем) підтверджуючим документам. У разі відсутності цієї інформації - по обсягам водовідведення згідно з п. 2.1 договору (при наявності документів, що підтверджують фактичний обсяг водоспоживання) з розрахунку середньомісячного обсягу водовідведення за останні три місяці нарахування. У разі перебільшення фактичних обсягів використаної води понад обсяги, встановлені п. 2.1.1 договору, сплата послуг за водовідведення здійснюється згідно з п. 6.8 "Привал прийняття…" (пп. 2.1.4). Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунок платежу за послуги водовідведення виконується на підставі обсягів (згідно п.2.1.1, 2.1.2, 2.1.3,2.1.4 договору) та тарифів, розроблених і затверджених відповідно до діючого законодавства. Розмір тарифу на послуги водовідведення згідно із діючим законодавством визначається відповідним органом місцевого самоврядування (державної влади), публікується у засобах масової інформації і не потребує додаткового узгодження між сторонами та внесення змін до договору. Наказом КП КГ "Харківкомуночиствод" департаменту комунального господарства Харківської міської ради № 543 від 30.09.2011 р. (арк.спр. 47) встановлено наступні тарифи за 1 куб.м. стоків: для бюджетних установ - 6,06 грн. (з урахуванням ПДВ); для інших споживачів - 6,06 грн. (з урахуванням ПДВ). Згідно пункту 4.2. договору відповідач зобов'язаний сплатити вартість послуг водовідведення (в т.ч. за підвищеною платою) згідно діючих нормативно-правових актів, наведених в п.1.3. договору на підставі наданих позивачем рахунків, рахунків-фактур, платіжних вимог-доручень або інших платіжних документів в сімнадцятиденний строк з дня відправлення платіжного документу по пошті згідно реєстру або у 7-денний строк з моменту одержання платіжного документа. Днем одержання платіжного документа сторони визначають: або число, зазначене в повідомленні про вручення відповідачу платіжного документа позивача, або число, зазначене на штемпелі поштового відділення зв'язку на реєстрі доставки відповідачу платіжного документа. Додатковою угодою від 17.03.2009 р. сторони виклали в новій редакції вказаний вище п. 4.2 договору та погодили, що абонент (відповідач) зобов"язаний сплатити вартість послуг водовідведення з коефіцієнтом кратності згідно з діючими нормативно-правовими актами, наведеними в п. 1.3 договору на підставі наданих позивачем платіжних документів (рахунків-фактур, платіжних вимог-доручень та інших платіжних документів) в тридцятиденний строк з дня відправлення платіжного документу поштою відповідно до реєстру доставки платіжного документу або у 7-денний строк з моменту його одержання. Днем відправлення платіжного документу сторони визначили дату, зазначену на штемпелі поштового відділення зв"язку на реєстрі доставки абоненту платіжного документу позивача. Днем одержання платіжного документу сторони визначили дату, зазначену в повідомленні про вручення відповідачу платіжного документу позивача. Позивач стверджує, що він належним чином виконав взяті на себе зобов»язання за договором, втім відповідач неналежним чином розрахувався за надані йому на підставі договору послуги, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 29383,24 грн., яка є предметом спору у даній справі. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до вказаних вище положень договору (п. 2.1.3), сторони погодили, що загальна площа відповідача, яка обслуговується позивачем на виконання останнім своїх обов"язків за договором по прийманню стічних вод становить 19,34 га. Додатковими угодами від 05.09.2007 р. та від 28.10.2010 р. до договору сторони виключили частину ділянок площею 0,6585 га. (по вул. Лозівська, 5) та 0,9388 га. (м. Харків, вул. Лозівська, 5) відповідно. Інші додаткові угоди, які б свідчили про договірне зменшення сторонами площі, що підлягає обслуговуванню позивачем по договору, в матеріалах справи відсутні, а сторонами не надані. Таким чином, станом на момент розгляду справи загальний обсяг площі відповідача, яка обслуговується позивачем на виконання останнім своїх обов"язків за договором по прийманню стічних вод (з урахуванням вказаних вище додаткових угод до договору) становить 17,74270 га. Позивач в період з серпня по вересень 2013 року на виконання умов договору приймав від відповідача стічні води по земельній ділянці площею 17,74270/0,8 га. на загальну суму 29383,24 грн. (з урахуванням ПДВ), що підтверджується наявними в матеріалах справи розшифровкою платіжних документів та рахунками (арк.спр. 58, 60, 61). Для оплати наданих послуг позивачем було виставлено відповідачу рахунки: 1. № 1065384 від 05.09.2013 р. (з нарахованою за серпень 2013 року сумою в розмірі 8653,25 грн.); 2. № 1076946 від 07.10.2013 р. (з нарахованою за вересень 2013 року сумою в розмірі 20729,99 грн.). Рахунок за серпень було отримано відповідачем 10.09.2013 р., а рахунок за вересень - 14.10.2013 р., про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рахунків (арк.спр. 59). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 4.2 договору (з урахуванням змін, внесених до нього додатковою угодою від 17.03.2009 р.) сторони погодили, що оплата спожитих послуг здійснюється відповідачем на підставі наданих позивачем платіжних документів (рахунків-фактур, платіжних вимог-доручень та інших платіжних документів) у 7-денний строк з моменту його одержання. Днем одержання платіжного документу сторони визначили дату, зазначену в повідомленні про вручення відповідачу платіжного документу позивача. З огляду на зазначене, відповідач мав розрахуватися за спожиті ним на підставі договору послуги в наступні строки: 1. По рахунку № 1065384 від 05.09.2013 р. за серпень 2013 року на суму 8653,25 грн. - до 17.10.2013 р.; 2. По рахунку № 1076946 від 07.10.2013 р. за вересень 2013 року на суму 20729,99 грн.) - до 21.10.2013 р. Позивач стверджує, що відповідач у визначені договором строки за спожиті послуги не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості за серпень-вересень 2013 р. в розмірі 29383,24 грн. (з урахуванням ПДВ). В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази оплати вказаної заборгованості повністю або частково. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав взяті на себе зобов"язаня за договором щодо оплати вартості спожитих послуг, а від так про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за договором за період з серпня по вересень 2013 року в розмірі 29383,24 грн. (з урахуванням ПДВ). Посилання відповідача щодо неможливості стягнення з нього частини заборгованості по договору в розмірі 6259,96 грн. за прийом стічних вод по земельній ділянці площею 37806 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27 є необґрунтованими, про що суд робить висновок з наступного. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як вже зазначалось вище, договором (п. 2.1.3), з урахуванням додаткових угод до нього, сторони погодили, що загальна площа відповідача, яка обслуговується позивачем на виконання останнім своїх обов"язків за договором по прийманню стічних вод становить 17,74270 га. Частиною 1 ст. 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України). Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що зміна його умов відбувається шляхом оформлення додаткової угоди при наявності змін умов роботи відповідача. Загальний порядок укладення господарських договорів встановлений ст. 181 ГК України. Так господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Як свідчать матеріали справи, відповідач звертався до позивача в листі №66/676 від 31.05.2012 р. (арк.спр. 71) з проханням виключити з нарахування за водовідведення ливневих вод площі, зокрема, земельної ділянки площею 37806 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27. Згідно пояснень позивача (вх.№44335 від 29.11.2013р., арк.спр.84-85), останній, з метою внесення відповідних змін до договору у встановленій законодавством формі, надав представнику відповідача бланк додаткової угоди до договору для подальшого його оформлення зі сторони відповідача. Факт отримання представником відповідного бланку додаткової угоди підтверджується відміткою про його отримання на екземплярі позивача листа відповідача №66/676 від 31.05.2012 р. (арк.спр. 86), а також не заперечується відповідачем. Втім, відповідачем, всупереч ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про укладення між сторонами додаткової угоди по виключенню із розрахунку послуг вказаної вище земельної ділянки площею 37806 кв. м. Відповідач, в підтвердження своєї правової позиції, надав суду договір купівлі-продажу нерухомості на біржових торгах від 20.04.2006 р. (арк.спр. 68-69), укладений між відповідачем та ТОВ "Гранд-сервіс-груп", відповідно до якого останній придбав нерухоме майно в кількості 16 об"єктів загальною площею 2210,0 кв.м, яке знаходиться в м. Харкові, Помірки, 27, а також лист управління земельних відносин № 9876/0/84-12 від 14.08.2012 р., відповідно до тексту якого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 21.01.2010 р. № 20 затверджено акт № 70 від 22.12.2009 р. про визначення збитків в сумі 8800916,32 грн. ТОВ "Гранд-сервіс-груп" Харківській міській раді за час використання спірної земельної ділянки без оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку відповідно до закону, а також рішення господарського суду Харківської області від 08.04.2013 р. у справі № 922/601/13-г (суддя Жельне С.Ч.), як доказ того, що ТОВ "Гранд-сервіс-груп" користувався спірною земельною ділянкою (у зв'язку з чим з нього на користь Харківської міської ради було стягнуто 12315633,67 грн. збитків). Однак, вказані докази не є допустимими відносно предмету доказування заперечень відповідача, оскільки не свідчать про зміну договірних відносин між позивачем та відповідачем. Таким чином, заперечення відповідача є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості в розмірі 6259,96 грн. за прийом стічних вод по земельній ділянці площею 37806 кв. м за адресою: м. Харків, вул. Помірки, 27. Щодо клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення у даній справі, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. З огляду на наведене випливає, що особа, яка звертається до суду з заявою про відстрочку виконання рішення, має надати докази, що підтверджують наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Втім, відповідачем не надано жодних доказів в обґрунтування наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у даній справі, зокрема, про його скрутний матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Відповідач, обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду у даній справі, посилається на те, що він знаходиться в процесі ліквідації без правонаступництва, метою якої є погашення кредиторської заборгованості відповідно до затвердженого реєстру кредиторів підприємства, а відстрочка виконання рішення забезпечить уникнення порушення черговості задоволення кредиторських вимог, встановленої ст. 112 ЦК України. Відповідно до ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. З огляду на положення вказаної ст. 112 ЦК України суд не вбачає, що виконання рішення у загальному порядку без надання відстрочки може призвести до порушення черговості задоволення позовних вимог. Відповідачем доказів в обґрунтування протилежного не надано. В той же час, юридична підстава клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду (ст. 112 ЦК України) встановлює порядок ліквідації саме платоспроможної юридичної особи. Таким чином, враховуючи наведене, відповідачем не надано доказів наявності обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у даній справі, а від так задоволення відповідного клопотання призведе до порушення балансу у фінансових інтересів сторін та до грубого порушення прав та законних інтересів позивача. На підставі викладеного вище, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Відповідно до даної норми суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, в сумі 1720,50 грн. З огляду на наведене, відповідно до ст. 175, 181 ГК України, ст.ст. 11, 526, 530, 610, 612, 626, 629, 652, 654 ЦК України та

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Державного підприємства «Харківський завод електроапаратури» (61139, м. Харків, вул. Лозівська, буд. 5, код ЄДРПОУ 14308262) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, код ЄДРПОУ 03361715) суму боргу за послуги з водовідведення у розмірі 29383,24, судовий збір в розмірі 1720,50 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 30.12.2013 р. Суддя Суярко Т.Д.

Результат: granted