Вид судочинства: commercial
Суддя: Мандриченко О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
17.08.2021 між Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та [PERSON] (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-80-007576/21, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] . 18.05.2022 сталася ДТП за участю транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] , кузов № [NUMBER] була застрахована у відповідача по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6078201. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 607/6260/22 винним у вчиненні вищевказаної ДТП було визнано водія транспортного засобу транспортного засобу КІА Niro, д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] . Заявою від 19.05.2022 до позивача звернувся страхувальник з заявою про виплату страхового відшкодування Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 19.05.2022 транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] , ремонтної калькуляції № 22-0569398 від 24.05.2022 та рахунку № [NUMBER] від 27.05.2022, вартість відновлювального ремонту становила 13 911,26 грн. Відповідно до умов договору страхування Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 6 891,26 грн, що підтверджується страховим актом № 220000569398 від 27.05.2022 та платіжною інструкцією № 3Р037948 від 30.05.2022. Як вбачається з довідки позивача, сума страхового відшкодування у розмірі 7 000,00 грн було зараховано до несплачених страхових платежів, відповідно до п. 23 договору страхування наземного транспорту № 06/107-80-007576/21 від 17.08.2021. Позивач вказує, що після виплати страхованого відшкодування у розмірі 13 911,26 грн, до нього, відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1187, 1188 Цивільного кодексу України перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказує, що 18.05.2022 було отримано від [PERSON] заяву на виплату страхового відшкодування на СТО ПрАТ «ТернопільАвто», а 20.06.2022 було визнано дану подію страховою та нараховано страхове відшкодування в сумі 28 265,33 грн, а 30.06.2022 було перераховано страхове відшкодування відповідно до заяви [PERSON] на рахунок СТО -«Тернопіль-Авто» у розмірі 28 265,33 грн, що підтверджується витягом з банківської випискою за 30.06.2022 АТ «Ощадбанк». А відтак, на думку відповідача, виконання зобов`язання на користь потерпілої особи [PERSON] є належним виконанням та припиняє зобов`язання з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 18.05.2022 за участю транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] яким керував [PERSON] та транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне. Як встановлено ч. 1 с. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Відповідно до статей 8, 9 Закону України "Про страхування" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України "Про страхування"). Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Судом встановлено, що 18.05.2022 сталася ДТП за участю транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] , яким керував [PERSON] та транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] , кузов № [NUMBER] була застрахована у відповідача по полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/6078201. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2022 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності № 607/6260/22 винним у вчиненні вищевказаної ДТП було визнано водія транспортного засобу транспортного засобу КІА Niro, д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] 18.05.2022 відповідачем було отримано від [PERSON] повідомлення про подію, яка сталася 18.05.2022 в м. Тернопіль за участю потерпілого транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] . Як передбачено п. 37.1. ст. 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного кримінального правопорушення, що призвело до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. З наведеного вбачається, що у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування [PERSON] . За приписами п. 36.4. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. 18.05.2022 відповідачем було отримано від [PERSON] заяву на виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «Тернопіль-Авто». 18.05.2022 відповідачем було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] кузов № [NUMBER] та зафіксовано наступні пошкодження: задня ліва дверка, передня ліва дверка, крило ліве заднє, колісний диск, пройом задній лівий, поріг лівий. Позивач надає акт огляду від 19.05.2025 з аналогічними пошкодженнями, а фото пошкоджень - ідентичні. 30.05.2022 ПрАТ «Тернопіль-Авто» було надано рахунок № СЧ-0000560 на загальну суму 29 938,39 грн. 20.06.2022 відповідачем було визнано дану подію страховою та нараховано страхове відшкодування в сумі 28 265,33 грн. 30.06.2022 відповідачем було перераховано страхове відшкодування відповідно до заяви [PERSON] на рахунок СТО - ПрАТ «Тернопіль-Авто» у розмірі 28 265,33 грн, що підтверджується витягом з банківської випискою за 30.06.2022 АТ «Ощадбанк». З наведеного вбачається, що Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" було виплачено на користь потерпілої особи, [PERSON] , суму страхового відшкодування за шкоду, завдану власником транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] . Виконання зобов`язання відповідачем на користь потерпілої особи [PERSON] є належним виконанням та припиняє зобов`язання з відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталася 18.05.2022 за участю транспортного засобу КІА Niro, д.н.з [NUMBER] яким керував [PERSON] та транспортного засобу BMW 535D, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Таким чином, відповідач у повному обсязі виконав свої зобов`язання у відповідності до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", а відтак, у суду відсутні правові підстави для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на користь позивача страхового відшкодування, яке останній сплатив [PERSON] за договором страхування наземного транспорту № 06/107-80-007576/21 від 17.08.2021. Відповідно до положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як вказано в статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. В статті 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Резолютивна частина:
У задоволенні позову відмовити повністю. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судово засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя О. В. Мандриченко

Результат: denied