Вид судочинства: commercial
Суддя: Калантай М.В.
Дата ухвалення: 2023-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (надалі - відповідач) про стягнення 43465,65грн. страхового відшкодування. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №PVP.S №2003676 від 16.11.2020, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ухвалою від 07.11.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. У даному випадку клопотань про розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не надходило. Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. Ухвала про відкриття провадження у даній справі була направлена судом за адресою місцезнаходження відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61001, м.Харків, пр.Гагаріна, буд.41/2, корпус 8, офіс 1-12. Однак, дана ухвала була повернута до суду з довідкою поштової установи від 22.11.2022 про відсутність адресата за вказаною адресою. Згідно з частиною 4 статті 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою відповідачу 22.11.2022, а тому він мав право подати відзив не пізніше 07.12.2022. Однак відповідач своє право на подання відзиву не реалізував. Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України). Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне. Між позивачем, як страховиком, та [PERSON] , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №PVP.S №2003676 від 16.11.2020, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем "Mercedes-Benz S550", д/н [NUMBER] . 02 серпня 2021 року в місті Харкові на перехресті вул. Новгородська та вул.Шатилівська відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль "Toyota AVENSIS", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , автомобіль "ВАЗ 21099", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та застрахований автомобіль "Mercedes-Benz S550", реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Відповідно до постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року у справі №638/13952/21 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху [PERSON] та [PERSON] . У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до Звіту № 28/09/21 від 13 жовтня 2021 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Mercedes-Benz S550", реєстраційний номер [NUMBER] , становить 115164,12грн. (92131,30грн. без урахування ПДВ). Оскільки, відповідальними за заподіяння пошкоджень застрахованому транспортному засобу "Mercedes-Benz S500", реєстраційний номер [NUMBER] , є обидва учасники дорожньо-транспортної пригоди, то розрахунок страхового відшкодування проводився позивачем на підставі п.1.14.2 Договору №PVP.S №2003676 від 16.11.2020: "У разі, якщо винуватцями контактного ДТП за участю керованих транспортних засобів є декілька осіб, у т.ч. й Страхувальник, то розмір збитку визначається шляхом поділу розміру страхового відшкодування, розрахованого з урахуванням умов п. 2.8.5 цього Договору на кількість учасників такого ДТП". Враховуючи вищевикладене, зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 01 листопада 2021 року співробітниками AT "ПРОСТО-страхування" було складено страховий акт №155272, відповідно до якого страхове відшкодування становить: 92131,30грн. / 2 = 46065,65грн. (92131,30грн.- вартість матеріального збитку, завданого т/з "Mercedes-Benz S550", реєстраційний номер [NUMBER] , згідно звіту №28/09/21 без урахування ПДВ; 2 - кількість учасників ДТП від 02 серпня 2021 року). Відповідно до платіжного доручення №19550 від 01 листопада 2021 року AT "ПРОСТО-страхування" виплатило страхове відшкодування за пошкодження транспортного засобу "Mercedes-Benz S550", реєстраційний номер [NUMBER] , в розмірі 46065,65грн. Таким чином, фактичні витрати AT "ПРОСТО-страхування", пов`язані з цим страховим випадком складають 46065,65грн. Цивільно-правова відповідальність іншого водія [PERSON] , також визнаного винним у скоєнні ДТП, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Міжнародна Страхова Компанія" згідно з Полісом №ЕР201966036. Відповідно до даного полісу відповідач взяв на себе обов`язок щодо відшкодування шкоди майну в межах 130000,00грн., розмір франшизи - 2600,00грн. В матеріалах справи наявна адресована відповідачу заява позивача про страхове відшкодування №04-2989 від 09.12.2021, в якій позивач на підставі статей 993, 1187, 1191 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" просив здійснити відшкодування шкоди в розмірі 46065,65грн. Дана претензія була направлена засобами поштового зв`язку, що підтверджується поштовими описом вкладення та фіскальним чеком від 14.12.2022. Відповідач будь-яких заперечень щодо факту отримання даної заяви суду не надав. При цьому, докази сплати відповідачем вказаних грошових коштів на рахунок позивача в матеріалах справи відсутні. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 43465,65грн. страхового відшкодування. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого. Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього. Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. При цьому, слід також враховувати, що відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Як зазначалося вище, постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2021 року у справі №638/13952/21 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водіями [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. У відповідності до положення пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, згідно з полісом ЕР201966036. Полісом ЕР201966036 встановлено, що ліміт за шкоду майну складає 130000,00грн., а розмір франшизи - 2600,00 грн. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 43465,65грн. страхового відшкодування: 92131,30грн. (вартість матеріального збитку, завданого т/з "Mercedes-Benz S550", реєстраційний номер [NUMBER] , згідно звіту №28/09/21 без урахування ПДВ) / 2 (кількість осіб, винних у скоєнні ДТП) - 2600,00грн. (франшиза). Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не надав доказів відшкодування позивачу вказаної суми, а також не надав будь-яких доказів на спростовування викладених у позові обставин. За таких обставин, суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування в розмірі 43465,65грн. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача. Крім того, позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. Так, статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктом 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. підтверджується Договором про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, реєстром справ від 05.09.2022, актом виконаних робіт від 30.09.2022, платіжним дорученням №10967 від 05.09.2022 про сплату 99000,00грн. за юридичні послуги відповідно до договору №1 від 02.01.2020, детальним описом робіт (наданих послуг) від 30.09.2022, свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №6423/10 від 15.02.2018, ордером серії АІ №1116322 від 05.09.2022. Суд зауважує, що відповідачем, відповідно до приписів частин 5 та 6 статті 126 ГПК України, не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, на відповідача слід покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" (61001, м.Харків, пр.Гагаріна, буд.41/2, корпус 8, офіс 1-12, код 31236795) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м.Київ, вул.Герцена, буд.10, код 24745673) 43465,65грн. страхового відшкодування, 2481,00грн. судового збору та 6000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено "06" січня 2023 р. Суддя М.В. Калантай

Результат: granted