Вид судочинства: commercial
Суддя: Гарбар Ігор Олексійович
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
09.09.2019 фізична особа-підприємець Водяний Вадим Миколайович звернувся в суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Климчука Ігоря Зіновійовича, фізичної особи-підприємця Ткач Сергія Володимировича про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення. В позовній заяві просить усунути перешкоди в користуванні ФОП Водяним Вадимом Миколайовичем об`єктами нерухомого майна, що знаходяться в [ADDRESS] : - приміщення інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м.кв.; - приміщення пральні-гаража-котельні, загальною площею 221,4 кв.м; - оглядової ями Б-1, площею 46,7 м.кв.; та земельних ділянок на яких знаходиться вищевказане нерухоме майно: - земельна ділянка площею 0,2396 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0958; - земельна ділянка площею 0,28 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0382 шляхом виселення фізичної особи-підприємця Климчука Ігоря Зіновійовича та фізичної особи-підприємця Ткач Сергія Володимировича. Заява обґрунтована тим, що ФОП Водяний В.М. придбав нерухоме майно, провівши повну оплату та отримав свідоцтва на право власності на нерухоме майно, що знаходиться в [ADDRESS] . Однак в придбаних об`єктах нерухомості здійснюється господарська діяльність відповідачами, а саме в приміщенні інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м.кв. та приміщенні пральні-гаража-котельні, загальною площею 221,4 кв.м. Ухвалою суду від 11.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. На виконання ухвали суду від 01.10.2019 АТ КБ "Приватбанк" надав договір іпотеки від 13.08.2008, додатковий договір до договору іпотеки від 17.06.2008, додаткову угоду №1 до кредитної угоди 237/м від 12.03.2008. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд задовольнити. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №4302520457780. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, Ухвала суду від 10.12.2019, яка була направлена рекомендованим листом на адресу ([ADDRESS]; [ADDRESS]) повернута з відміткою відділення поштового зв`язку «відсутність адресата» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місце проживання ФОП Ткача С.В.: [ADDRESS] , отже суд направив ухвалу від 10.12.2019 за місцем державної реєстрації останнього. Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судом враховано, що у відповідності до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина друга статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. З огляду на викладене, відповідач не був позбавлені права та можливості ознайомитися з ухвалами Господарського суду Волинської області від 11.09.2019, від 01.10.2019, від 05.11.2019, від 25.11.2019, від 10.12.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Оскільки неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності відповідачів, за наявними в ній матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГП України. Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2018 між ФОП Климчуком І.З. та ФОП Ткач С.В. укладено договір оренди приміщення (а.с.47-50). Згідно п.1.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування належні йому приміщення (приміщення інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м. кв., (вартістю за домовленістю сторін складає 500000грн. та приміщення пральні-гаража-котельні Ж-1-221,4 кв.м. (вартістю за домовленістю сторін складає 500000грн.), а орендар зобов`язується прийняти їх у користування, та зобов`язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Згідно п. 11.2 договору у разі зміни власника орендованого майна («Приміщення» та земельної ділянки) до нового власника переходять всі права і обов`язки Орендодавця. 06.05.2019 з електронних торгів по лотах №341938 та №341907, що проводились через електронний майданчик СЕТАМ ФОП Водяний В.М. придбав нерухоме майно (протокол №404061, 404180). Провівши повну оплату по вказаним лотам останній одержав свідоцтва на право власності на нерухоме майно (а.с.16,18, 20, 22, 24), що знаходиться в [ADDRESS] : - приміщення інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м. кв. - приміщення пральні-гаража-котельні, загальною площею 221,4 кв.м. - оглядової ями Б-1, площею 46,7 м.кв. та земельних ділянок на яких знаходиться вищевказане нерухоме майно: - земельна ділянка площею 0,2396 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0958. - земельна ділянка площею 0,28 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0382. З метою захисту свої прав ФОП Водяний В.М. 20.08.2019 надіслав Відповідачу-1 лист з вимогою усунути перешкоди в користуванні майном та звільнити незаконно займані приміщення, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. (а.с.44-45). Однак, дана вимога залишилась без задоволення та відповіді. Крім того, ФОП Водяний В.М. з метою звільнення незаконно зайнятих ФОП Климчуком І.З. приміщень, 21.08.2019 звернувся до правоохоронних органів (Луцьке районне відділення поліції) з повідомленням про злочин передбачений ст. 365 КК України (самоуправство), (а.с.46). З матеріалів справи вбачається, що згідно п. 16 договору іпотеки від 13.03.2008 укладеного між ПриватБанком (іпотекодержатель) та Ткачем Сергієм Володимировичем (іпотекодавець)(а.с.183-185) з моменту набрання чинності цього договору та реєстрації прав власності на Майно та/або Земельну ділянку в установленому порядку, Іпотекодавець має право відчужувати, передавати в оренду, лізинг, наступну іпотеку, у спільну діяльність, у позичку іншим особам Майно та/або Земельну ділянку, або іншим чином розпоряджатися Предметом іпотеки, тільки за письмовою згодою Іпотекодержателя. Відповідно до ч.3 ст.9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Згідно до ч.3 ст.12 ЗУ «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Як слідує з листа АТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2019 (а.с.126) у кредитній справі відсутні документи (дозволи) на передачу нерухомого майна, що знаходиться в [ADDRESS] в оренду. На день розгляду справи ФОП Климчук І.З. і ФОП Ткач С.В. продовжують незаконно займати більшу частину придбаного з прилюдних торгів ФОП Водяним В.М. нерухомого майна. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно- примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.03.2019р. № 911/476/17. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст.317 та ч.1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. При цьому положення ст. 391 вказаного Кодексу підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Подібна правова позиція, викладена, зокрема в постанові Великої Палати Верхового Суду №12-26гс19 від 03.04.2019 у справі №924/1220/17, а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.04.2019 у справі №904/2083/18, від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 16.04.2019 у справі №904/2061/18 та від 13.03.2018 у справі №916/23/17. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже, в разі наявності таких відносин, власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами. Подібна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.01.2019 у справі №903/481/17 та від 14.02.2019 у справі №916/24/18. Отже, звертаючись до суду із негаторним позовом, відповідна особа повинна довести наявність у неї права власності на майно, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні яким є предметом спору, а також неправомірність дій відповідача стосовно використання даного майна. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. Статтею 4 Закону встановлено, що державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною). Згідно із інформаційною довідкою №179803164 від 04.09.2019 (а.с.26-43) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за Позивачем право власності на нерухоме майно, що знаходиться в селі [ADDRESS]: приміщення інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м. кв. приміщення пральні-гаража-котельні, загальною площею 221,4 кв.м. оглядової ями Б-1, площею 46,7 м.кв. та земельних ділянок на яких знаходиться вищевказане нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,2396 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0958 земельна ділянка площею 0,28 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0382. Причому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні будь-які відомості про будь-які укладені договори оренди за адресою в [ADDRESS]. Оскільки позивач є власником спірних об`єктів нерухомого майна, у встановленому законом порядку зареєстрував за собою право власності на це майно, а фактично у цих приміщеннях за відсутності на це правових підстав перебувають відповідачі, таким чином відповідач-1 та відповідач-2 чинять перешкоди позивачу у користуванні його майном, а тому позов про усунення перешкоди у користуванні Фізичною особою-підприємцем Водяним Вадимом Миколайовичем об`єктами нерухомого майна, що знаходяться в селі [ADDRESS] , шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Климчука Ігоря Зіновійовича та Фізичної особи-підприємця Ткача Сергія Володимировича підлягає до задоволення. Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідачів, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. (1921,00 грн. /2 = 960,50 грн.) відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача-1 та відповідача-2.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. 2. Усунути перешкоди у користуванні Фізичною особою-підприємцем Водяним Вадимом Миколайовичем ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) об`єктами нерухомого майна, що знаходяться в [ADDRESS] : - приміщення інфекційного відділення Г-1, площею 215,6 м. кв. - приміщення пральні-гаража-котельні, загальною площею 221,4 кв.м. - оглядової ями Б-1, площею 46,7 м.кв. та земельних ділянок на яких знаходиться вищевказане нерухоме майно: - земельна ділянка площею 0,2396 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0958 - земельна ділянка площею 0,28 га, кадастровий номер 0722883700:03:001:0382 шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Климчука Ігоря Зіновійовича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) та Фізичної особи-підприємця Ткача Сергія Володимировича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ). 3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Климчука Ігоря Зіновійовича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь Фізичної особи-підприємця Водяного Вадима Миколайовича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) 960,50грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору. 4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ткача Сергія Володимировича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ). на користь Фізичної особи-підприємця Водяного Вадима Миколайовича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) 960,50грн. (дев`ятсот шістдесят гривень п`ятдесят копійок) витрат по сплаті судового збору. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України. Повний текст рішення складено 10.01.2020 Примірник рішення суду направити: - Фізичній особі-підприємцю Водяному Вадиму Миколайовичу за адресою: [ADDRESS] ; - Фізичній особі-підприємцю Климчуку Ігорю Зіновійовичу за адресою: [ADDRESS] ; - Фізичній особі-підприємцю Ткачу Сергію Володимировичу за адресою: [ADDRESS] . Суддя І. О. Гарбар

Результат: granted