Вид судочинства: commercial
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
29.06.2021 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - Позивач/Банк/Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія АЕРОС 2023" (назву замінено на ТОВ "АЕРОС 2023" (далі - Відповідач-1/Боржник/Позичальник») було укладено Кредитний договір № 011/3187/01134884 (далі - Кредитний договір/Договір), згідно умов якого Кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти (далі - Кредит) в формі Невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1 200 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити Проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені Договором. Кінцевий термін погашення Кредиту - 29.06.2023, або інша дата, визначена відповідно до пункту 5.4. або статті 8 Договору (останній день строку користування Кредитом, до закінчення якого Позичальник зобов`язаний здійснити Погашення заборгованості за Договором в повному обсязі) (пункт 1.1. та 1.3. Договору). Пунктом 2.1. Договору передбачено, що протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного пунктом 1.3 договору включно позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19,35% річних. Розмір процентної ставки може змінюватися в порядку та випадках, передбачених цим договором. Згідно з пунктом 2.2. Договору у випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 19,35% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом (в. т.ч. простроченої) з дня, наступного за кінцевим терміном погашення кредиту до дня фактичного погашення кредиту. У відповідності до пункту 2.3. Договору нарахування процентів здійснюється виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості за кредитом/простроченої заборгованості за договором протягом всього строку користування кредитом/наявності простроченої заборгованості. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту (траншу) та не враховується день погашення кредиту/простроченої заборгованості в повному обсязі. Згідно із пунктом 2.4. Договору розмір процентної ставки, за якою позичальник сплачує кредитору проценти за фактичне користування кредитом до настання кінцевого терміну погашення кредиту, визначена п. 2.1 договору збільшується на 200 базисних пунктів при кожному невиконанні або неналежному виконанні позичальником будь-якої з умов, передбачених пунктом 3.5 та/або пунктом 6.1 та/або пунктом 6.4 та/або п. 7.1.1 та/або відмови від виконання вимоги кредитора, передбаченої пунктом 8.1.4 договору. Процентна ставка збільшується на 200 базисних пунктів за невиконання/неналежне виконання кожної із зазначених в цьому пункті договору умов. Зазначене збільшення процентної ставки по кредиту, застосовується починаючи з першого банківського дня календарного місяця, наступного за місяцем, в якому кредитору стало відомо про настання обставин, визначеної першим абзацом цього пункту договору (дата змін). Підвищення процентної ставки відповідно до цього пункту договору не є зміною умов договору в односторонньому порядку та така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до договору. Позичальник надає згоду кредитору кожного разу до дати змін на власний розсуд приймати рішення не здійснювати збільшення процентної ставки за кредитом згідно умов цього пункту договору. Відповідно до пункту 5.3. Договору позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, 16 числа, та при погашенні заборгованості за кредитом в повному обсязі. При простроченні погашення ануїтентного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за кредитом за період прострочення, в тому числі, визначені п. 2.2 договору, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. При цьому, у разі нездійснення погашення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту проценти,передбачені п. 2.2 договору, нараховуються та сплачуються позичальником за період з дати кінцевого терміну погашення кредиту (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за договором в повному обсязі. Пунктом 5.4. Договору передбачено, що якщо дата платежу у місяці здійснення платежу відсутня, позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за кредитом та сплатити проценти в останній календарний день поточного місяця. Якщо дата платежу у місяці здійснення платежу не є банківським днем або внесення на рахунок погашення з метою сплати планового платежу здійснюється в будь-який день до дати платежу позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості за кредитом та сплатити проценти не пізніше останнього банківського дня, що передує календарному дню дати платежу. При цьому у платіжному дорученні на перерахунок коштів на рахунок погашення позичальник зобов`язаний зазначити дату валютування, що відповідає даті платежу (крім зарахувань для погашення найближчих планових платежів протягом наступних трьох календарних днів). Всі кошти, що надходять на рахунок погашення в день, що відрізняється від дати платежу, без зазначення дати валютування відповідно до вимог цього пункту договору (за виключенням суми найближчого планового платежу за кредитом/процентами протягом наступних трьох календарних днів з дати зарахування) автоматично в день їх зарахування на рахунок погашення спрямовуються на погашення заборгованості за кредитом згідно черговості, передбаченої пунктом 5.8 договору. Якщо остання дата платежу, зазначена у графіку, наступає раніше, ніж кінцевий термін погашення кредиту, сторони визнають, що кінцевим терміном погашення кредиту є дата сплати останнього чергового платежу суми погашення заборгованості позичальника відповідно до графіку, та позичальник зобов`язаний здійснити остаточне погашення заборгованості за договором в останню дату платежу згідно з графіком. Згідно з пунктом 8.1. Договору у разі настання дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання позичальника за договором не будуть виконані), кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів: 8.1.1. відмовити в наданні кредиту або його частини за договором; 8.1.2. скачувати або встановити розмір ліміту в розмірі фактичної заборгованості позичальника за кредитом; 8.1.3. вимагати дострокового повного/часткового виконання позичальником зобов`язань за договором; 8.1.4. вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань позичальника за договором. Пунктом 8.3. Договору передбачено, що якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у підпунктах 8.1.1. - 8.1.3. пункту 8.1. договору він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У цьому разі зобов`язання кредитора, щодо надання кредиту, є припиненими з дати прийняття кредитором відповідного повідомлення або з іншої дати, визначеної кредитором самостійно. Позичальник зобов`язаний виконати вимогу, зазначену в письмовому повідомленні кредитора, і здійснити погашення заборгованості негайно, але не пізніше 30 (тридцятого) календарного дня з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення (якщо у відповідному повідомленні не зазначений менший строк). У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги, кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення, пред`явити вимогу позичальнику/поручителям та вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за договором, які не суперечать законодавству України. 25.05.2023 між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено Додаткову угоду № 01 до Кредитного договору № 011/3187/01134884 від 29.06.2021 відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитор та Позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, а саме сторони домовились, що: - кінцевий термін погашення кредиту визначений датою 29.04.2025; - тимчасово, на період з дати застосування змін та до 28.08.2022 розмір щомісячного платежу встановлюється відповідно до зміненого Графіку погашення заборгованості за Кредитом та сплати процентів, що є додатком до цієї додаткової угоди, а також на підставі Додаткової угоди з дати застосування змін фактична заборгованість за сумою кредиту щомісяця збільшується на суму заборгованості за поточними процентами, при цьому за згодою сторін відбувається зміна строку погашення заборгованості; - сторони домовились викласти Графік у новій редакції згідно з Додатком №1 до Додаткової угоди. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених пунктів 2.1., 5.2., 5.3. Кредитного договору. З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між Позивачем та [PERSON] (далі - Поручитель/Відповідач-2) було укладено Договорів поруки № 011/3187/01134884/П від 29.06.2021 (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого відповідач-2 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати по зобов`язаннях відповідача-1, які виникають з умов кредитного договору. У пункті 1.3. Договору поруки сторони погодили, що без додаткового отримання попередньої згоди поручителя, у тому числі без додаткового повідомлення поручителя та без укладання додаткових угод до кредитного договору, підписанням цього договору поручитель надає свою згоду на поширення поруки на будь-які зміни до основного договору, внаслідок яких може бути збільшено розмір його відповідальності перед кредитором, в тому числі внаслідок: - збільшення розміру будь-якого з забезпечених зобов`язань (наприклад, збільшення розміру кредиту, в т.ч. на суму нарахованих та несплачених процентів (капіталізація процентів), збільшення розміру процентів) або продовження строку виконання будь-якого з забезпечених зобов`язань; - доповнення основного договору новими зобов`язаннями позичальника щодо сплати будь-яких платежів на користь кредитора; - зміни будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за кредитними операціями; - доповнення основного договору будь-якими зобов`язаннями позичальника, невиконання яких може призвести до направлення вимоги про дострокове погашення забезпечених зобов`язань. Відповідно до умов пункту 2.1. Договору поруки сторони визначили, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У такому випадку кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпечуваними зобов`язаннями. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі (пункт 2.2. Договору поруки). Позивач у позовній заяві зазначає, що всупереч вимогам Кредитного договору відповідач-1 не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, зокрема, не здійснює погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість останнього перед позивачем за Кредитним договором становить 779 669,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 752 288,41 грн., у тому числі 68 872,89 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та заборгованості за відсотками - 27 380,61 грн., у тому числі 26 184,16 грн. прострочена заборгованість за відсотками. 12.05.2023 Позивач надіслав на адреси Відповідача-1 та Відповідача-2 вимоги про дострокове погашення заборгованості, які були залишені відповідачами без відповіді та належного реагування. 26.07.2023 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до відповідача-2 - [PERSON] на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі. Водночас, положення статті 226 Господарського процесуального кодексу України не є диспозитивними та передбачають обов`язок суду залишити позов без розгляду з підстав вказаних у частині 1 цієї статті. Відтак, зважаючи на те, що ця справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), заява позивача про залишення позову без розгляду подана ним до початку розгляду справи по суті, що є підставою для залишення позову в частині без розгляду, передбаченою пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний залишити позов без розгляду. Таким чином, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про залишення позову без розгляду від імені позивача, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення відповідної заяви та залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до відповідача-2 - [PERSON] . Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав свої договірні зобов`язання, надавши Товариству з обмеженою відповідальністю "АЕРОС 2023" кредит у сумі 1 200 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач -1 суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив, внаслідок чого Товариство з обмеженою відповідальністю "АЕРОС 2023" має заборгованість за кредитом у розмірі 752 288,41 грн. та заборгованість по процентам у розмірі 27 380,61 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про те, що розрахунок є арифметично вірним. Враховуючи викладене вище, оскільки, невиконане зобов`язання з повернення кредитних коштів у сумі 752 288,41 грн. та коштів по відсотках у сумі 27 380,61 грн., підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості по кредиту та відсоткам відповідачем не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення простроченої заборгованості у вказаній сумі. Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частиною 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Радою Суддів України затверджено Рішення № 23 від 05.08.2022 "Про затвердження рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану" відповідно до якого, у керівників організацій, установ, підприємств та інших роботодавців має бути відпрацьований чіткий та зрозумілий алгоритм дій на випадок повітряної тривоги або інших сповіщень про небезпеку, які надходять від органів управління цивільного захисту, а у разі відсутності поблизу відповідних захисних споруд чи неможливості забезпечити надійний захист працівників у робочих приміщеннях, приймати рішення стосовно переведення працівників на дистанційну форму роботи. З урахуванням Рішення Ради Суддів України № 23 від 05.08.2022, інтенсивністю повітряних тривог у місті Києві протягом серпня - грудня 2023 року та загрозою ракетних ударів, судді та працівники суду змушені припиняти робочий процес та слідкувати у найближче укриття, яке розташоване за адресою: бульвар Тараса Шевченка, станція метро «Університет». Враховуючи викладене, це значним чином вносить корективи у роботу суду та вищевказане впливає на дотримання строків під час розгляду справ у Господарському суді міста Києва. Отже, беручи до уваги особливості режиму роботи суду, зважаючи на вищезазначені обставини, повний текст судового рішення по справі № 910/11053/23 виготовлено 08.01.2024. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
1. Позов вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОС 2023" про стягнення 779 669,02 грн. - задовольнити. 2. Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до [PERSON] про стягнення 779 669,02 грн. 3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРОС 2023" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 21; ідентифікаційний код: 42621029) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4А; ідентифікаційний код: 14305909) заборгованість за кредитом у розмірі 752 288 (сімсот п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 41 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 27 380 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят) грн. 61 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 11 695 (одинадцять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн. 04 коп. 4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України. Повний текст рішення складено та підписано 08.01.2024. Суддя І.В. Приходько

Результат: granted