Вид судочинства: administrative
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області (місцезнаходження: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Шевченка, 89, код ЄДРПОУ Львівської обласної прокуратури 02910031) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Івана Франка, 19, код ЄДРПОУ 43220275), Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Виннеченка, 18, код ЄДРПОУ 38557581) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області (місцезнаходження: 82482, Львівська область, Стрийський район, м.Моршин, вул.Івана Франка, 15, код ЄДРПОУ 26361497), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області у нездійсненні замовлення з розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин та зобов`язати Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області вжити заходів щодо замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» до Списку історичних населених місць України включено як історично населене місце м.Моршин Львівської області. Відповідно до листа Моршинської міської ради №621 від 26.07.2022 рішення щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану м. Моршин та про внесення змін в генеральний план м.Моршин щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану міста не приймалося. Позивач зазначає, що Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації звертав увагу відповідача на необхідність замовлення, розроблення та скерування для затвердження історико-архітектурного опорного плану, оскільки м.Моршин внесене до Списку історичних населених місць України. Позивач зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства України Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області не вжив заходів, спрямованих на скерування для затвердження історико-архітектурно опорного плану м.Моршин відповідно до Порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318. У зв`язку із такою бездіяльністю органу місцевого самоврядування, невжиття заходів, спрямованих на затвердження історико-архітектурного опорного плану, існує загроза самовільної, хаотичної або неконтрольованої забудови історичних центрів на території громади, руйнування пам`яток історії та культури, знищення історичної спадщини громади. На переконання позивача, вказане є виключним випадком та дає підстави для захисту Стрийською окружною прокуратурою Львівської області інтересів держави у судовому порядку. Просив позов задовольнити повністю. Ухвалою від 25.11.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати (надіслати) суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази. Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач, у встановлений в ухвалі строк, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що до 01.01.2019 господарська діяльність, в тому числі нове будівництво, у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану, здійснювалось на піставі історико-містобудівного обґрунтування, а у період з 01.01.2019 і до затвердження відповідних планів затверджені не були. На думку представника відповідача, Моршинська міська рада діє виключно у порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством, зокрема Законом України «Про регулювання містобудівної документації» та містобудівною документацією під час проектування та будівництва об`єктів на території міста Моршин із урахуванням ДБН Б.2.2-12:2019, що відповідає висновкам Міністерства розвитку громад та територій. Вагомим фактом, що свідчить про не бездіяльність Моршинської міської ради є прийняття рішення від 01.04.2021 №153, яким затверджено «Програми розроблення містобудівної документації на території Моршинської територіальної громади на 2021-2025роки». Даним рішенням передбачено виділення 300000,00грн. з місцевого бюджету на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади. Однак, у зв`язку із введеними карантинними заходами з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 та через повномасштабну військову агресію російської федерації проти України суттєво зменшились надходження до бюджету Моршинської громади зі сплати податків та інших платежів, що призвело до відсутності коштів на розроблення історико- архітектурного опорного плану територіальної громади, що підтверджується листом фінансового управління Моршинської міської ради від 12.12.2022. Окрім цього, твердження позивачів про те, що Моршинською міською радою не надано відповідь на лист Міністерства культури та інформаційної політики України № 06/18/1484-22 від 15.08.2022, в якому наголошувалось на необхідності виконання вимог чинного пам`яткоохоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту не відповідає дійсності в тій частині, що вказаний лист носив собою інформаційний характер і вимоги щодо надання на нього відповіді адресату не вказувалось. З огляду на вищенаведене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що покликаючись на відсутність коштів у місцевому бюджеті Моршинської територіальної громади для оплати робіт (послуг) на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади. Відповідач не долучає жодних доказів, які б вказували на суму коштів, необхідних для оплати таких робіт (послуг) з виготовлення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади (кошторисів, розрахунків витрат чи ін.), а також доказів про включення до місцевого бюджету територіальної громади на відповідний рік відповідних видатків, що додатково підтверджує протиправність в його бездіяльності, яка триває, незважаючи на отриманий відповідачем лист Міністерства культури та інформаційної політики України від 20.08.2020 №10360/6.11.1, в якому наголошувалося на необхідності виконання вимог чинного пам`ятко охоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. На думку позивача, вказані доводи відповідача про відсутність у місцевому бюджеті коштів для покриття необхідних видатків на розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин не можуть бути підставою для звільнення його від виконання передбачених ч.ч. 3, 4, 5 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пп. 6 п. «а» ч.1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.35 Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №926, заходів, спрямованих на замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Суд встановив таке. Стрийською окружною прокуратурою в ході опрацювання інформації Моршинської міської ради виявлено факт порушення законодавства в сфері охорони культурної спадщини на території м.Моршин. Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» до вказаного Списку по Львівській області включено як історично населене місце м.Моршин. Стрийською окружною прокуратурою 25.07.2022 на адресу Моршинської міської ради скерований запит №14.57/05-42-3994вих-22 про надання інформації щодо розробки та затвердження історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Листом від 26.07.2022 №621 Моршинською міською радою повідомлено, що рішення щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин та про внесення змін в Генеральний план м.Моршин щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану міста не приймались, однак згідно з «Програми розроблення містобудівної документації на території Моршинської територіальної громади на 2021-2025роки», затвердженої рішенням сесії Моршинської міської ради від 01.04.2021 №153, на 2021-2025р.р. передбачено 300тис.гри. з місцевого бюджету на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади. На запит Стрийської окружної прокуратури від 29.08.2022 № 14.57/05-42-471 вих-22 Фінансове управління Моршинської міської ради листом від 31.08.2022 №33 повідомило, що з місцевого бюджету Моршинської міської ради видатки на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади згідно з затвердженої «Програми розроблення містобудівної документації на території Моршинської територіальної громади на 2021-2025 роки» у 2021 та поточному роках не проводились. Про відсутність історико-архітектурного опорного плану м.Моршин свідчить також інформація, яку надали Міністерство культури та інформаційної політики України у листі №06/18/1484-22 від 15.08.2022 та Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) у листі № 16-2120/0/2 - 22 від 08.09.2022. Також, Стрийською окружною прокуратурою 29.07.2022 на адресу Міністерства культури та інформаційної політики України скеровано запит № 14.57/05-42- 4145вих-22 про надання інформації щодо вжитих заходів до спонукання виконавчого органу Моршинської міської ради щодо розробки історико-архітектурного опорного плану м.Моршин, визнання бездіяльності виконавчого органу Моршинської міської ради протиправною та зобов`язання вжити заходів щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорної о плану, зокрема, шляхом пред`явлення відповідного позову в суд. Листом № 06/18/1484-22 від 15.08.2022 Міністерство культури та інформаційної політики України повідомило, що зверталося до голови Моршинської міської ради Львівської області Ільницького Р.Я. з листом від 20.08.2020 № 1 0360/6.1 1.1. в якому наголошувало на необхідності виконання вимог чинного пам`ятко охоронного законодавства та обов`язковості розроблення історико-архітектурного опорного плану. Однак, відповідь на вказаний лист не надходила, відповідна науково-проектна документація на розгляд центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, не подана. Листи подібного змісту неодноразово направлялися до органів місцевого самоврядування усіх історичних населених місць, які не мають чинних МКІП, а також до місцевих органів охорони культурної спадщини й у попередні роки. Зважаючи на викладене, МК111 не заперечує щодо представництва прокурором інтересів держави вданому питанні. Стрийською окружною прокуратурою 21.10.2022 на адресу Міністерства культури та інформаційної політики України скеровано запит №14.57/05-42-5884вих-22 щодо надання інформації про те, чи пред`явлено або буде пред`явлено позов про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Моршинської міської ради у нездійсненні замовлення з розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Моршин та зобов`язання виконавчого комітету Моршинської міської ради вжити заходів щодо замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Однак, інформація на вказаний запит Стрийської окружної прокуратури від Міністерства культури та інформаційної політики України на час пред`явлення позову не надійшла. Крім цього, Стрийською окружною прокуратурою 29.07.2022 на адресу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації скерований запит № 14.57/05-42-4144вих-22 про надання інформації щодо вжитих заходів до спонукання виконавчого органу Моршинської міської ради щодо розробки історико-архітектурного опорного плану міста Моршин, визнання бездіяльності виконавчого органу Моршинської міської ради протиправною та зобов`язання вжити заходів щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану, зокрема, шляхом пред`явлення відповідного позову в суд. Листом №16-2120/0/2-22 від 08.09.2022 Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації повідомив, що відповідно до Положення, яке затверджене розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 04.09.2020 № 745/0/5- 20, Департамент не наділено повноваженнями щодо зобов`язання вжиття заходів відповідних органів місцевого самоврядування стосовно розроблення історико-архітектурних опорних планів історичних населених місць України. Департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації скеровано до Моршинської міської ради лист від 04.08.2022 №16-1839/0/2-22 стосовно проведення заходів щодо розроблення, виготовлення і затвердження історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Зі змісту листа Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації №16-2120/0/2 - 22 від 08.09.2022 вбачається, що заходи щодо захисту інтересів держави в судовому порядку Департаментом не здійснювалися і не будуть здійснюватися. У зв`язку з цим Стрийською окружною прокуратурою 21.10.2022 на адресу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації скеровано запит № 14.57/05-42-5883вих-22 щодо надання інформації про те, чи пред`явлено або буде пред`явлено позов про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Моршинської міської ради у нездійсненні замовлення з розроблення історико-архітектурного опорного плану міста Моршин та зобов`язання виконавчого комітету Моршинської міської ради вжити заходів щодо замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Однак, інформація на вказаний запит Стрийської окружної прокуратури від Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на час пред`явлення позову не надійшла. Суд також встановив, що виконавчим комітетом Моршинської міської ради не жодних вчинено дій, спрямованих на замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Моршин, про що свідчать лист Моршинської міської ради від 26.07.2022 № 621 та лист Фінансового управління Моршинської міської ради від 3 1.08.2022 № 33. Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. На виконання вищезазначених вимог Закону Стрийською окружною прокуратурою на адресу Міністерства культури та інформаційної політики України скеровано лист-повідомлення від 04.1 1.2022 № 14.57/05-42-61 74вих-22 про намір вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави, шляхом пред`явлення до Львівського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання бездіяльності виконавчого комітету Моршинської міської ради, яка полягає у невчиненні дій, спрямованих на замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Моршин, протиправною та зобов`язання виконавчого комітету Моршинської міської ради вжити заходів щодо замовлення розроблення історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Моршин. Предметом розгляду у цій справі є оцінка наявності правових підстав для зобов`язання відповідача вжити заходів щодо скерування для затвердження історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця м.Моршина Львівської області до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Щодо підстав для здійснення прокурором представництва інтересів держави у межах спірних правовідносин суд зазначає таке. За змістом статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. У Законі України 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» закріплено вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у некримінальних провадженнях. Відповідно до частини 3 статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Відповідно до частин 3, 4 статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Системне тлумачення вказаних норм дозволяє дійти висновку, що стаття 53 КАС України вимагає вказувати в адміністративному позові, скарзі чи іншому процесуальному документі докази на підтвердження підстав заявлених позовних вимог із зазначенням, у чому саме полягає порушення інтересів держави, обставини, що зумовили необхідність їх захисту прокурором, а також орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У справі, що розглядається прокурор, у позовній заяві зазначив, що порушення інтересів держави у спірному випадку полягає в тому, що у зв`язку з незатвердженням історико-архітектурного опорного плану історично населеного місця, об`єкти, що знаходяться на його території, фактично позбавлені належного правового захисту й перебувають під загрозою руйнування або спотворення. Такий стан із збереження пам`яток ї неприпустимим, завдає значної шкоди іміджу держави на міжнародній арені, створює негативний суспільний резонанс та суперечить державній політиці з охорони культурної спадщини. Також у позовній заяві прокурор, покликаючись на Положення про Міністерство культури та інформаційної політики України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2019року №885, та Положення про Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, затверджене розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації № 36/0/5-16 від 26 січня 2016року, вказує, що спеціально уповноваженими органами державної влади у спірних правовідносинах є Міністерство культури та інформаційної політики України та Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Водночас зазначені органи державної влади не звертались до суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій Виконавчим комітетом Моршинської міської ради Дрогобицького району Львівської області. Оскільки органи, уповноважені державою на захист інтересів держави, не здійснюють надані їм повноваження, до цього часу з таким позовом до суду не звернулися, то вказаний позов подається прокурором у межах своєї компетенції, передбаченої статтею 131-1 Конституції України, статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України та Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації. Такі аргументи позивача суд бере до уваги. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що при зверненні з цим позовом до суду прокурор на виконання вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 КАС України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави, вказав, у чому саме полягає порушення інтересів держави, та визначив органи, уповноважені державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулює Закон України від 08 червня 2000 року № 1805-III «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон № 1805-ІІІ). Згідно з визначеннями, які наведені у статті 1 Закону № 1805-ІІІ: - охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини; - історичне населене місце - населене місце, яке зберегло повністю або частково історичний ареал і занесене до Списку історичних населених місць України; - історичний ареал населеного місця - частина населеного місця, що зберегла об`єкти культурної спадщини і пов`язані з ними розпланування та форму забудови, які походять з попередніх періодів розвитку, типові для певних культур або періодів розвитку. Відповідно до частини 1 статті 3 Закону № 1805-ІІІ державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради. Статтею 6 Закону № 1805-ІІІ визначені повноваження інших органів охорони культурної спадщини. Так, згідно з частиною 2 указаної статті до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, серед іншого, належить: забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; надання висновків щодо відповідних програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках місцевого значення, історико-культурних заповідних територіях та в зонах їх охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм та проектів, реалізація яких може позначитися на стані об`єктів культурної спадщини; підготовка пропозицій та проектів розпоряджень щодо проведення робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування об`єктів культурної спадщини, відповідного використання пам`яток та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади; ) виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини. Відповідно до частини 4 статті 32 Закону № 1805-ІІІ з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України. Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, затверджується Кабінетом Міністрів України. У кожному історичному населеному місці визначається один або більше історичний ареал. Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини. Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Частинами 4, 5 статті 17 Закону № 3038-VI передбачено, що для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови та розробляється історико-архітектурний опорний план, в якому зазначається інформація про об`єкти культурної спадщини та зони їх охорони. Склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації. Відомості про зазначені в історико-архітектурному опорному плані: об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території вносяться до Державного земельного кадастру в порядку, встановленому відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» як обмеження у використанні земель у сфері забудови. Відповідно до частини 7 статті 17 Закону № 3038-VI виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради. Підпунктом 6 пункту «а» частини 1 статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації. Окрім цього, серед делегованих повноважень згідно з підпунктом 5 пункту «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР визначені повноваження виконавчого органу сільської, селищної, міської ради щодо організації охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників. Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 32 Закону № 280/97-ВР серед власних (самоврядних) повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради також передбачені повноваження щодо створення умов для розвитку культури, сприяння відродженню осередків традиційної народної творчості, національно-культурних традицій населення, художніх промислів і ремесел. Підпунктом 10 пункту «б» вказаної статті Закону № 280/97-ВР передбачено, що до делегованих повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, віднесено забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання. Відповідно до статті 32 Закону № 3038-VI Кабінет Міністрів України постановою від 13 березня 2002 року №318 затвердив Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць (далі - Порядок № 318). Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 9, 10, 12 Порядку № 318 історичні ареали визначаються тільки в населених місцях, що занесені до Списку історичних населених місць України, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Історичний ареал охоплює історично сформовану частину населеного місця, що зберегла старовинний вигляд, розпланування і характер забудови. Режими використання історичних ареалів визначаються їх історико-культурним потенціалом (кількістю, видами, типами і категоріями об`єктів культурної спадщини, загальною містобудівною структурою, наявністю чи відсутністю заповідників, а також установленими зонами охорони пам`яток). Відповідальними за визначення меж і режимів використання історичних ареалів є Мінкультури та уповноважені ним органи охорони культурної спадщини. Межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць. Історичний ареал - це найбільш освоєна в минулому і добре збережена частина території населеного місця, що відрізняється традиційним характером середовища і значною кількістю об`єктів культурної спадщини від інших, менш освоєних або погано збережених частин населеного місця. Межі історичних ареалів слід проводити вздовж розпланувальних і природних рубежів, що відокремлюють історичний ареал від решти міських територій, і визначати історико-архітектурним опорним планом населеного місця. Історико-архітектурні опорні плани розробляються на основі комплексних досліджень усієї території історичного населеного місця та його найближчого оточення. У разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону. Історичний ареал є спеціально виділеною у населеному місці територією історико-культурного значення із затвердженими межами, яка повинна фіксуватися в усіх землевпорядних і містобудівних документах та розглядатися як специфічний об`єкт містобудівного проектування. У межах населеного місця може бути визначено один або кілька історичних ареалів. Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 вересня 2021року № 926 затверджено Порядок розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації (далі - Порядок № 926). Згідно з пунктом 1.1 Порядку № 926 цей нормативно-правовий акт визначає склад, зміст, механізм розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації на місцевому рівні: комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту, а також склад, зміст та порядок розроблення історико-архітектурного опорного плану населеного пункту. Відповідно до підпункту 12 пункту 2 Порядку № 926 історико-архітектурний опорний план - науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України, згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», містить відомості про об`єкти всесвітньої спадщини, їх території та буферні зони; пам`ятки культурної спадщини, у тому числі археологічні, їх території та зони охорони; межі та правові режими використання історичних ареалів населених місць; історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території та їх зони охорони; охоронювані археологічні території. Відповідно до підпункту 4 пункту 43 Порядку № 926 під час розроблення генеральних планів населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, здійснюється розроблення історико-архітектурного опорного плану відповідно до завдання, цього Порядку, державних будівельних норм та інших норм законодавства. Зазначені в історико-архітектурному опорному плані відомості є підставою для встановлення обмежень у використанні земель та враховуються під час розроблення планувальних рішень. Згідно з пунктами 34, 35 Порядку № 926 рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів території) щодо території територіальної громади, а також оновлення і внесення змін до неї приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчий орган сільської, селищної і міської ради, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовником розроблення містобудівної документації на місцевому рівні (комплексного плану, генеральних планів населених пунктів, детальних планів територій) (далі - замовник), який організовує розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради, незалежно від визначених відповідно до закону джерел фінансування. Відповідно до пунктів 54 - 56 Порядку № 926 рішення про розроблення (внесення змін) історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські держадміністрації є замовниками, які організовують розроблення, внесення змін, погодження та подання історико-архітектурного опорного плану населеного пункту у складі генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної місцевої ради. Історико-архітектурний опорний план розробляється для населених пунктів, внесених до Списку історичних населених місць України, у складі генерального плану населеного пункту. Під час розроблення історико-архітектурного опорного плану визначаються межі історичних ареалів та наносяться на його основне графічне креслення. У межах визначених історичних ареалів у складі генерального плану населеного пункту визначаються режими регулювання забудови. Пунктами 57, 58 Порядку № 926 передбачено, що одночасно з історико-архітектурним опорним планом населеного пункту до генерального плану населеного пункту під час затвердження в межах території територіальної громади можуть включатися відомості про правові режими використання історичних ареалів населених місць та межі та режими використання зон охорони пам`яток, які затверджені в установленому порядку відповідною науково-проектною документацією. Науково-проектну документацію щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану, визначення режимів використання історичних ареалів, а також зон охорони пам`яток як взаємодоповнюючі документи доцільно замовляти, розробляти та затверджувати одночасно. Відповідно до пункту 60 Порядку № 926 історико-архітектурні опорні плани та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними місцевими радами протягом трьох місяців з дня їх подання. Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що історико-архітектурний опорний план - це науково-проектна документація, яка розробляється і затверджується у складі генерального плану населеного пункту, внесеного до Списку історичних населених місць України та містить, зокрема відомості про межі використання історичних ареалів населених місць. Тобто, межі історичних ареалів визначаються спеціальною науково-проектною документацією під час розроблення історико-архітектурних опорних планів цих населених місць. Визначені науково-проектною документацією межі історичних ареалів погоджуються відповідним органом місцевого самоврядування та затверджуються Мінкультури. Таким чином, межі і режими використання зон охорони пам`яток історичних ареалів можуть застосовуватись лише у випадку їх затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, яким у цьому випадку є Мінкультури. Суд встановив, що постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2001року №878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» до Списку історичних населених місць України включено як історично населене місце смт Меденичі Львівської області. Відтак в силу вимог частини 4 статті 17 Закону № 3038-VI для вказаного населеного пункту у складі генерального плану повинен бути розроблений історико-архітектурний опорний план, обов`язок розроблення, погодження та подання якого на розгляд відповідної місцевої ради відповідно до пункту 55 Порядку № 926 покладений на виконавчий орган Моршинської міської ради Львівської області. Водночас обов`язок затвердження історико-архітектурного опорного плану згідно з вимогами пункту 60 Порядку № 926 покладений на Моршинську міську раду Львівської області. Суд встановив, що листом від 26.07.2022 №621 Моршинською міською радою повідомлено, що рішення щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин та про внесення змін в Генеральний план м.Моршин щодо розроблення історико-архітектурного опорного плану міста не приймались, однак згідно з «Програмою розроблення містобудівної документації на території Моршинської територіальної громади на 2021-2025роки», затвердженої рішенням сесії Моршинської міської ради від 01.04.2021 №153, на 2021-2025р.р. передбачено 300тис.гри. з місцевого бюджету на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади. Також на запит Стрийської окружної прокуратури від 29.08.2022 № 14.57/05-42-471 вих-22 Фінансове управління Моршинської міської ради листом від 31.08.2022 №33 повідомило, що з місцевого бюджету Моршинської міської ради видатки на розроблення історико-архітектурного опорного плану територіальної громади згідно з затвердженої «Програми розроблення містобудівної документації на території Моршинської територіальної громади на 2021-2025 роки» у 2021 та поточному роках не проводились. Про відсутність історико-архітектурного опорного плану м.Моршин свідчить також інформація, яку надали Міністерство культури та інформаційної політики України у листі №06/18/1484-22 від 15.08.2022 та Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (далі - Департамент) у листі № 16-2120/0/2 - 22 від 08.09.2022. Суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог пункту 60 Порядку № 926 обов`язок затвердження історико-архітектурного опорного плану покладений на відповідну місцеву раду, натомість на Мінкультури згідно з вимогами пункту 12 Порядку № 318 покладений обов`язок щодо затвердження визначених науково-проектною документацією меж історичних ареалів. Відповідач своїм листом підтвердив той факт, що у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади (Міністерства культури України) через Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації історико-архітектурний опорний план м.Моршин (в якому визначено межі і режими використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів) не скеровувався. Суд відзначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень має місце у тому випадку, коли існує законодавчо встановлений обов`язок суб`єкта владних повноважень вчинити конкретні дії, але він не виконаний. З огляду на викладене суд доходить висновку, що, не вживши дій щодо скерування у встановленому порядку для затвердження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини (Мінкультури) історико-архітектурний опорний план м.Моршин (в якому визначено межі і режими використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів) відповідач, як суб`єкт владних повноважень, вчинив протиправну бездіяльність, наслідком якої, із урахуванням п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, є необхідність зобов`язання відповідача вчинити певні дії. За таких обставин заявлені позовні вимоги належить задовольнити повністю, а саме визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області у нездійсненні замовлення з розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин та зобов`язати Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області вжити заходів щодо замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю. Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат відсутні.

Резолютивна частина:
адміністративний позов Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області (місцезнаходження: 82400, Львівська область, м.Стрий, вул.Шевченка, 89, код ЄДРПОУ Львівської обласної прокуратури 02910031) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул.Івана Франка, 19, код ЄДРПОУ 43220275), Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Виннеченка, 18, код ЄДРПОУ 38557581) до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області (місцезнаходження: 82482, Львівська область, Стрийський район, м.Моршин, вул.Івана Франка, 15, код ЄДРПОУ 26361497) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю. Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, яка полягає у невчиненні дій, спрямованих у нездійсненні замовлення з розроблення історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Зобов`язати Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області вжити заходів щодо замовлення з розроблення та затвердження в установленому порядку історико-архітектурного опорного плану м.Моршин. Судові витрати зі сторін не стягуються. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Суддя Лунь З.І.

Результат: granted