Вид судочинства: commercial
Суддя: Кучеренко О.І.
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
заявлено позов про стягнення з відповідача 370104 грн 74 коп з яких: 255634 грн 34 коп основного боргу, 20344 грн 23 коп пені, 71126 грн 86 коп штрафу, 16953 грн 53 крп річних та 6045 грн 78 коп інфляційних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно умов договору поставки в кредит-2018 №003-ГА від 05.05.2018, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 485 634 грн 34 коп, за який у визначений договором строк відповідач повністю не розрахувався, заборгувавши постачальнику 255634 грн 34 коп. На вимогу позивача про сплату заборгованості за поставлений товар відповідач відповіді не надав, кошти не сплатив, що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій та звернення позивача із цим позовом до суду. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 03.12.2018 позовна заява була прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи було ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою суд встановив строк відповідачу для подання відзиву на позов не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 04.01.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява №42/А/С, у якій позивач зменшив розмір позовних вимог в частині основного боргу, посилаючись на те, після подачі позову до суду, відповідач перерахував позивачу 255 903 грн 94 коп заборгованості за поставлений товар, тому просить зменшити розмір позовних вимог та розглядати їх у розмірі 114 470 грн 40 коп. Зменшення розміру позовних вимог відповідає праву позивача, відповідна заява оформлена у письмовому вигляді, до заяви додано докази її направлення відповідачу, тому вказана заява прийнята судом до розгляду. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та подав заяву про повернення з Державного бюджету України судового збору, в частині зменшення ним позовних вимог. Відповідач (його представник) у судове засідання не з'явився, відзив на позов, у визначений судом строк, суду не подав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03.12.2018 направлялась відповідачу за вказаною у позові та у Витязі з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження та отримана повноважним представником відповідача 07.12.2018, про що свідчить корінець поштового відправлення, який міститься у справі. Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. А відповідно до частини 9 статті 165 цього Кодексу у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судовому засіданні 08.01.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено, що 05 травня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» (постачальник - позивач у справі) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Черповоди» (покупець - відповідач у справі) було укладено договір поставки насіння в кредит-2018 №003-ГА (далі - договір), відповідно до якого постачальник зобов'язався поставити покупцю у строки визначені договором насіння рослин (надалі - товар). Асортимент, номенклатура, кількість, ціна товару, строки оплати та характеристики товару визначаються на підставі замовлення покупця (пункти 1.1, 1.2 договору). У пункті 2.2.1 договору сторони встановили, що покупець зобов'язується оплатити товар у строки та на умовах, передбачених договором або Специфікаціями. Ціна товару або його окремої партії визначається та вказується в Специфікаціях до договору або видаткових накладних на дату їх складання, що є невід'ємними частинами договору (пункт 3.1 договору). Згідно з пунктом 4.1 договору покупець зобов'язувався здійснити оплату товару у строки встановлені Специфікацією. Умови поставки та приймання-передача товару сторонами визначені у Розділі 5 договору, відповідно до якого поставка товару здійснюється на умовах DAP - склад покупця за адресою: Черкаська область, Уманський район, с. Черповоди, відповідно до правил МТП з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі «Інкорермс 2010». Приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформляється шляхом підписання видаткових накладних на товар, датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних. Відповідальність сторін визначена у Розділі 7 договору. Згідно з пунктом 7.3 якого, разі прострочення строків (терміну) оплати товару визначених у пунктах 4.1 договору та Специфікації покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки до повного виконання стороною своїх зобов'язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов'язань за договором, забезпечених санкцією. Згідно з пунктом 7.5 договору встановлено, що у разі прострочення покупцем строків оплати товару, більш ніж десяти календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від загальної суми заборгованості. Крім того, відповідно до пункту 7.6 договору сторони визначили, що відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, за порушення грошового зобов'язання покупець зобов'язується сплатити постачальнику суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочки та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми. Договір укладений з дати його підписання і діє до 31 грудня 2018 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (пункт 10.1 договору). 05.05.2018 сторонами договору була підписана Специфікація №1, відповідно до якої сторони погодили асортимент та кількість товару на загальну суму 196 560,00 грн та визначили, що за отриманий товар покупець зобов'язується оплатити загальну вартість товару зазначену в даній Специфікації в наступні строки: до 07.05.2018 - 39312,00 грн; до 28.09.2018 - 157 248,00 грн 11.05.2018 сторонами договору була підписана Специфікація №2, відповідно до якої відповідно до якої сторони погодили асортимент та кількість товару на загальну суму 154 674 грн 34 коп та визначили, що за отриманий товар покупець зобов'язується розрахуватися в наступні строки: до 11.05.2018 - 30934,87 грн; до 28.09.2018 - 123 739,47 грн. 16.05.2018 сторонами договору була підписана Специфікація №3, відповідно до якої сторони погодили асортимент та кількість товару на загальну суму 126 000,00 грн та визначили, що за отриманий товар покупець зобов'язується розрахуватися в наступні строки: в строк до 16.05.2018 - 37800,00 грн; до 31.08.2018 - 88 200,00 грн. 21.05.2018 сторонами договору була підписана Специфікація №4, відповідно до якої сторони погодили асортимент та кількість товару на загальну суму 8 400,00 грн та визначили, що за отриманий товар покупець зобов'язується розрахуватися в наступні строки: до 16.05.2018 - 2520,00 грн; до 31.08.2018 - 5880,00 грн. На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 485 634 грн 34 коп, що підтверджується видатковими накладними: №2953 від 05.05.2018, №3165 від 11.05.2018, №332 від 16.05.2018, №3456 від 21.05.2018 та товарно-транспортними накладними №РТУ2953 від 05.05.2018, №РТУ 3165 від 11.05.2018, №РТУ3332 від 16.05.2018, №РТУ3456 від 21.05.2018, які підписані представником відповідача, підписи скріплені печаткою відповідача. Отримання товару відповідачем також підтверджується довіреностями на отримання матеріальних цінностей № 5/5 від 05.05.2018, № 11/5 від 11.05.2018, № 21/5 від 21.05.2018. У визначений договором та Специфікаціями до нього строк відповідач за отриманий товар повністю не розрахувався, перерахувавши позивачу частину вартості отриманого товару у сумі 230 000 грн, залишок заборгованість відповідача за отриманий товар становила 255 634 грн 34 коп. 12.11.2018 позивач направив відповідачу вимогу №211 щодо порушення ним строків оплати отриманого товару, в якій вимагав невідкладно усунути порушення договору, сплативши позивачу залишок заборгованості та нараховані штрафні санкції в термін до 14.11.2018. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Після подання позову до суду відповідач сплатив позивачу заборгованість у розмірі 255 634 грн 34 коп, у зв'язку з чим, позивач зменшив розмір позовних вимог. За порушення строків оплати вартості отриманого товару позивач нарахував відповідачу штрафні санкції (пеню, штраф), інфляційні та річні, які просить стягнути з відповідача у примусовому порядку. Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України (далі - ГК України) та Цивільного кодексу України (ЦК України). Відповідно до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. В силу статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Судом встановлено, що на підставі укладеного договору та Специфікацій №№1, 2, 3, 4 до договору, позивач поставив відповідачу обумовлений сторонами товар, що підтверджується товарно-транспортними та видатковими накладними, вказані документи підписані від імені представника Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» та скріплені печаткою відповідача. Підписання та прийняття цього товару є підтвердження факту узгодження сторонами найменування, кількості, комплектності, асортименту та ціни товару, як встановлені пунктом 1.2 договору. Будь-яких заперечень щодо кількості чи якості товару відповідач суду не подав, підтвердивши його отримання у зазначених позивачем кількості та відповідно до видаткових та товарно-транспортних накладних. Отже, свої зобов'язання за договором позивач виконав належним чином та передав відповідачу товар, що підтверджується належним та допустимими доказами, проте відповідач за отриманий товар у визначені договором строки повністю не розрахувався, тим самим порушивши прийняті на себе зобов'язання. Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Стаття 230 ГК України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. А частина 4 статті 231 ГК України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Відповідальність покупця за порушення строків оплати товару, передбачена у пунктах 7.3, 7,5 договору, відповідно до яких за порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню та штраф у розмірі 20% від загальної суми заборгованості у разі прострочення покупцем строків оплати товару, більш ніж десяти календарних днів. Судом встановлено, що у визначений у договорі та Специфікаціях строк (кінцевий строк за усіма Специфікаціями 28.09.2018), відповідач отриманий товар не оплатив, порушивши прийняті на себе зобов'язання. За це порушення, позивач нарахував відповідачу 20344 грн 23 коп пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 29.09.2018 до 25.11.2018 та 71126 грн 86 коп штрафу за прострочення оплати більше ніж 10 календарних днів (у розмірі 20 % від заборгованості у сумі 355634 грн 34 коп). Стягувана сума пені та штрафу нараховані позивачем у відповідності з умовами договору, фактичними обставинами, його виконання відповідачем та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно, тому позов в частині стягнення пені у сумі 20344 грн 23 коп та штрафу у сумі 71126 грн 86 коп, підлягають до задоволення у сумах заявлених позивачем. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У пункті 7.6 договору сторони визначили збільшений розмір нарахування річних у розмірі 30%. На підставі положень договору та правових норм які позивач просить стягнути з відповідача 30% річних у сумі 16953 грн 53 коп за період з 29.09.2018 по 25.11.2018 та 6045 грн 78 коп інфляційних за період з 01.10.2018 по 31.10.2018 (нарахованих від простроченої суми 355634 грн 34 коп). Перевіривши розрахунок інфляційних та річних, суд встановив, що позивач правильно вирахував суму інфляційних втрат та 30 відсотків річних, тому його вимоги у цій частині також підлягають до задоволення. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позову позивач за платіжним дорученням від 26.11.2018 №7617 сплатив до Державного бюджету України 5551 грн 57 коп судового збору (1,5% від ціни позову 370104 грн 74 коп). Зменшення позивачем розміру позовних вимог з 370 104 грн 74 коп до 114470 грн 40 коп відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» є підставою для повернення позивачу за його клопотанням судового збору у сумі пропорційній сумі, на яку зменшилася ціна позову. Оскільки позивач подав заяву про повернення йому судового збору, суд прийшов до висновку, що позивачу належить повернути із Державного бюджету України 3834 грн 51 коп судового збору. Решта витрат позивача на сплату судового збору у сумі 1717 грн 06 коп відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторони також пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивач просить стягнути з відповідача витрати позивача на правничу (правову) допомогу у сумі 18 850,00 грн. Послуги з надання правничої допомоги надані Адвокатським бюро «Дефініція Кушніра» за договором про надання правничої (правової допомоги) від 12.11.2018 №27 та додатку до нього, виконання наданих послуг підтверджене актом про приймання-передачі виконаних робіт від 27.11.2018 та рахунком на оплату від 27.11.2018. Відповідач ніяких заперечень з приводу неспіврозмірності витрат позивача на правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення суду не подав, тому у зв'язку з повним задоволення позовних вимог витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача у сумі 18850,00 грн. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» (вул. Жовтневої Революції, буд 53А, с. Черповоди, Уманський район, Черкаська область, 20370, код ЄДРПОУ 05533310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» ( вул.Соборна, 3, м. Монастирище, Черкаська область, 19100, код ЄДРПОУ 33143734) - 20 344 грн 23 коп пені, 71 126 грн 86 коп штрафу, 16 953 грн 53 коп річних, 6 045 грн 78 коп інфляційних, 1 717 грн 06 коп судового збору, 18850,00 грн витрат на правничу допомогу. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Седна-Агро» (вул. Соборна, 3, м. Монастирище, Черкаська область, 19100, код ЄДРПОУ 33143734) з Державного бюджету України 3834 грн 51 коп (три тисячі вісімсот тридцять чотири грн. 51 коп) судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №7617 від 26.11.2018. Оригінал платіжного доручення повернути позивачу. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Результат: granted