Вид судочинства: commercial
Суддя: Бондарчук В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
10.02.2006 між Державним комітетом з державного матеріального резерву (далі - комітет) та Державним підприємством «Балаклійський ремонтний завод» (далі - зберігач) укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №10/9. Відповідно до п. 1.1. договору, зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках, холодильних камерах, резервуарах, підземних сховищах зберігача. Згідно п. 1.2. договору комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно зі специфікацією (затвердженою номенклатурою) у кількості та за вартістю згідно з актом форми №1 передбачені цим договором форми актів затверджуються комітетом. У відповідності до п. 2.1. договору зберігач зобов`язаний вживати заходів для належного зберігання цінностей відповідного виду. Пунктом 3.1. договору встановлено, що комітет зобов`язаний відшкодовувати зберігачу витрати на зберігання цінностей у межах бюджетних асигнувань, передбачених на ці цілі. В п. 4.1. договору визначено, що вартість зберігання цінностей визначається згідно з Порядком відшкодування витрат підприємствам, установам та організаціям, що здійснюють відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) із зберігання цінностей здійснюється за узгодженням між комітетом та зберігачем згідно з поданими документами (узгодженого з комітетом кошторису витрат, затверджених комітетом акту виконаних робіт по зберіганню матеріальних цінностей мобрезерву та наданими до нього копій документів, що підтверджують фактичні витрати, акту звірки заборгованості згідно з даним договором, податкової накладної на момент сплати). У разі, коли комітет визнає за можливе, відрахування суми витрат приводиться частинами протягом поточного року (п. 4.2. договору). Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом усього терміну зберігання цінностей (до повного виконання нарядів комітету на відпуск матеріальних цінностей) (п. 7.3. договору). На виконання умов цього договору позивачем направлено на погодження відповідача кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей на 2017 рік. Листом № 408 від 14.03.2017 відповідач погодив кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2017 рік ДП «Балаклійський ремонтний завод» на суму 12 645,22 грн з ПДВ. 07.07.2017 позивачем на адресу відповідача листом №13/1049 направлено: Звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2017 року; пояснення до звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2017 року; рахунок-фактуру № СФ-0000026 від 30.06.2017 на суму 8 110,42 грн. 10.01.2018 позивачем на адресу відповідача листом 13/54 направлено: акт виконаних робіт по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІ півріччя 2017 року; Звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІ півріччя 2017 року; рахунок-фактуру №СФ-0000077 від 29.12.2017 на суму 4 534,80 грн. 16.02.2018 позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. № 6/341 щодо погашення заборгованості у розмірі 17 660,27 грн, в якій просив погасити у 30-дений строк заборгованість, яка виникла у відповідача за виконані роботи по зберіганню матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І та ІІ півріччя 2017 року. Листом №401 від 13.03.2018 у відповідь на цю претензію відповідач повідомив позивача про те, що у зв`язку з неможливістю зареєструвати кредиторську заборгованість перед Адміністрацією Ренійського морського порту у Державній казначейській службі України у Держрезерву відсутні можливості для здійснення відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням матеріальних цінностей мобрезерву. 14.05.2018 листом № 22 н/т позивачем направлено на адресу відповідача: кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву в складському приміщенні МЦМР на 2018 рік; розрахунки та пояснення до кошторису; пояснювальну записку; копію посадової інструкції завідувача складу матеріальних цінностей мобілізаційного резерву; витяг зі штатного розпису; копію інвентарної картки основних засобів № 777. 23.07.2018 відповідач листом №2163/0/4-18 погодив кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2018 рік ДП «Балаклійський ремонтний завод» на суму 13 626,60 грн з ПДВ. 09.08.2018 позивач листом №13/1470 направив на адресу відповідача: акт виконаних робіт по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2018 року; звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2018 року; пояснення по звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2018 року; рахунок-фактуру № СФ-0000034 від 01.08.2018 на суму 5 757,56 грн. 18.01.2019 листом № 13/111 від 17.01.2019 позивач направив на адресу відповідача: акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІ півріччя 2018 року; звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІ півріччя 2018 року; пояснення до звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІ півріччя 2018 року; розрахунок вартості використаної електричної енергії по складському приміщенню МЦМР за ІІ півріччя 2018 року; обсяги витраченої енергії за ІІ півріччя 2018 року; рахунок-фактуру № СФ-0000002 від 14.01.2019 на суму 6 522,40 грн. 01.03.2019 позивачем направлено на адресу відповідача претензію за вих. № 6/422 щодо погашення у 30-денний строк заборгованості у сумі 23 417,83 грн, яка виникла за період 2017-2018 роки. Листом № 972/0/4-19 від 22.03.2019 Державне агентство резерву України визнало наявність боргу перед ДП «Балаклійський ремонтний завод», проте зазначило, що у відповідача станом на 21.03.2019 Казначейською службою не проводяться платежі за платіжними дорученнями агентства за всіма рахунками, у випадку розблокування рахунків агентством буде погашена заборгованість у добровільному порядку. Відповідач листом № 1540/0/4-19 від 21.05.2019 погодив кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на 2019 рік ДП «Балаклійський ремонтний завод» на суму 17 069,88 грн. 31.07.2019 позивачем на адресу відповідача листом № 13/1205 направлено: акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2019 року; Звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2019 року; пояснення до звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за І півріччя 2019 року; розрахунок вартості використаної електричної енергії по складському приміщенню МЦМР за І півріччя 2019 року; обсяги витраченої енергії за І півріччя 2019 року; розрахунок доплати за виконання обов`язків завідувача складу матеріальних цінностей мобілізаційного резерву ВМТП за І півріччя 2019 року; рахунок-фактуру № СФ-0000036 від 30.07.2019 на суму 7 953,84 грн. 16.10.2019 листом № 10/1566 від 11.10.2019 позивач направив на адресу відповідача: акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІІ квартал 2019 року; Звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІІ квартал 2019; пояснення до звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІІІ квартал 2019 року; розрахунок вартості використаної електричної енергії по складському приміщенню МЦМР за ІІІ квартал 2019 року; обсяги витраченої енергії за ІІІ квартал 2019 року; розрахунок доплати за виконання обов`язків завідувача складу матеріальних цінностей мобілізаційного резерву ВМТП за ІІІ квартал 2019 року; рахунок-фактуру № СФ-0000083 від 11.10.2019 на суму 3 018,82 грн. Листом № 13/40 від 10.01.2020 позивач направив на адресу відповідача: акт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІV квартал 2019 року; Звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІV квартал 2019; пояснення до звіту про витрати на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» за ІV квартал 2019 року; розрахунок вартості використаної електричної енергії по складському приміщенню МЦМР за ІV квартал 2019 року; обсяги витраченої енергії за ІV квартал 2019 року; розрахунок доплати за виконання обов`язків завідувача складу матеріальних цінностей мобілізаційного резерву ВМТП за ІV квартал 2019 року; рахунок-фактуру № СФ-0000002 від 09.01.2020 на суму 3 441,80 грн. 28.01.2020 та 25.02.2020 ДП ««Балаклійський ремонтний завод» направило на адресу Державного агентства резерву України претензії вих. № 6/146 та вих. № 6/290 відповідно, в яких просило у 30-денний термін з дня отримання цих претензій відшкодувати витрати по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за 2017-2019 роки в сумі 39 339,64 грн, а також повернути підписані з боку відповідача акти виконаних робіт на відшкодування витрат на зберігання матеріальних цінностей за 2017, 2018 роки та за І півріччя 2019 року, ІІІ та ІV квартал 2019 року у семиденний термін з моменту отримання цих претензій. Проте, Державне агентство резерву України відповіді на ці претензії не надало. Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 39 339,64 грн за надані послуги по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у 2017, 2018 та 2019 роках. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний матеріальний резерв», державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання). До складу державного резерву входить, в тому числі мобілізаційний резерв - запаси матеріально-технічних та сировинних ресурсів, призначених для забезпечення розгортання виробництва військової та іншої промислової продукції, ремонту військової техніки та майна в особливий період, розгортання у воєнний час робіт по відновленню залізничних та автомобільних шляхів, морських та річкових портів, аеродромів, ліній і споруд зв`язку, газо-, нафтопродуктопроводів, систем енерго- і водопостачання для організації безперебійної роботи промисловості, транспорту і зв`язку, подання медичної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний матеріальний резерв» відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву. Частинами 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про державний матеріальний резерв» визначено, що державний резерв створює Кабінет Міністрів України. Організація формування, зберігання і обслуговування державного резерву, соціальний розвиток забезпечуються уповноваженим на це центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, підприємствами, установами і організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву України (далі - система державного резерву). Структура системи державного резерву і порядок управління державним резервом визначаються Кабінетом Міністрів України. В ч. 3 ст. 7 Закону України «Про державний матеріальний резерв» фінансування витрат підприємств, установ і організацій, пов`язаних з обслуговуванням і зберіганням, списання збитків від уцінки і природних втрат матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, зокрема коштів, одержаних від позичання матеріальних цінностей державного резерву, а також коштів, одержаних від реалізації розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний матеріальний резерв» поставка матеріальних цінностей до державного резерву і розміщення замовлень на їх поставку на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності здійснюються в основному на підставі замовлень на поставку продукції для державних потреб з наступним відшкодуванням усіх витрат відповідальних зберігачів. У разі потреби для забезпечення виконання встановлених обсягів накопичення запасів державного резерву центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву, приймає рішення про закупівлю матеріальних цінностей. Так, згідно п. 1 Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 532 від 12.04.2002 (далі - Порядок № 532) цей Порядок запроваджує механізм відшкодування підприємствам, установам та організаціям (далі - відповідальні зберігачі) витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, у тому числі мобілізаційного, і визначення суми цих витрат. Відповідно до п. 2 Порядку, сума витрат, що підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням вимог цього Порядку на кожен рік і сплачується пропорційними частками за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем. В п. 3 Порядку № 532 визначено, що сума витрат, що підлягають відшкодуванню, залежно від номенклатури матеріальних цінностей державного резерву визначається з урахуванням: 1) умов зберігання матеріальних цінностей державного резерву; 2) середнього розміру суми витрат; 3) розміру складських приміщень, майданчиків, холодильних камер, резервуарів, підземних сховищ, де зберігаються матеріальні цінності державного резерву; 4) обсягу додаткових витрат з обслуговування таких цінностей. Пунктом 5 Порядку № 532 визначено, що Держрезерв на підставі аналізу статей витрат відповідальних зберігачів щороку визначає середній розмір суми витрат із зберігання матеріальних цінностей виходячи з розрахунку на 1 кв. метр складського приміщення (відкритого огородженого майданчика), 1 куб. метр холодильної камери, резервуара для зберігання нафтопродуктів, підземних газових сховищ, а також зберігання 1 тонни зернових культур в зерносховищі. Залежно від номенклатури, асортименту та особливостей технології зберігання передбачаються можливі додаткові витрати, пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей державного резерву, зокрема витрати на консервацію, переміщення, перефарбування тощо. Розмір додаткових витрат визначається у кожному разі окремо за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем на підставі обґрунтованих фактичних витрат відповідального зберігача. У відповідності до п. 7 Порядку № 532, відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держрезервом та відповідальним зберігачем за формою згідно з додатком 1, за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством. Згідно ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Отже, судом встановлено, що 10.02.2006 між позивачем та відповідачем укладено договір відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву №10/9, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв на відповідальне зберігання цінності згідно зі специфікацією. Пунктом 3.1. договору встановлено, що комітет зобов`язаний відшкодовувати зберігачу витрати на зберігання цінностей у межах бюджетних асигнувань, передбачених на ці цілі. При цьому, в п. 4.2 договору сторони погодили, що відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) зі зберігання цінностей здійснюється за узгодженням між відповідачем та позивачем згідно з поданими документами (узгодженого з комітетом кошторису витрат, затверджених комітетом акту виконаних робіт по зберіганню матеріальних цінностей мобрезерву та наданими до нього копій документів, що підтверджують фактичні витрати, акту звірки заборгованості згідно з даним договором, податкової накладної на момент сплати). Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору та Порядку № 532 надавались послуги на зберігання матеріальних цінностей Державного (мобілізаційного) резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод» у 2017, 2018 та 2019 роках на загальну суму 39 339,64 грн, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод», актами на відшкодування витрат по зберіганню матеріальних цінностей мобілізаційного резерву на Державному підприємстві «Балаклійський ремонтний завод», звітами про витрати, поясненнями до звіту та рахунками-фактурами. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути підписані акти виконаних робіт за 2017, 2018 та 2019 роки, проте Державним агентством резерву України ці вимоги не задоволені. Крім того, ДП «Балаклійський ремонтний завод» неодноразово звертався до Державного агентства резерву України з претензіями щодо погашення заборгованості, зокрема, остання претензія надіслана на адресу відповідача 25.02.2020 на суму 39 339,64 грн. Проте, залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання. Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання зобов`язання щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку, що Державне агентство резерву України порушило умови договору зберігання та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у сумі 39 339,64 грн. Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
Позов Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» задовольнити. Стягнути з Державного агентства резерву України (01601, місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 28; ідентифікаційний код 00034016) на користь Державного підприємства «Балаклійський ремонтний завод» (64200, Харківська область, місто Бакалія, вулиця Стадіонна, будинок 1А; ідентифікаційний код 08252623) заборгованість у розмірі 39 339 (тридцять дев`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн 64 коп. та судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення». Суддя В.В. Бондарчук

Результат: granted