Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Леміщенко О. О.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами. За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період. Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»). Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії військового стану неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №734/2023 від 06 листопада 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. Рішень про закінчення особливого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, тобто особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року і до теперішнього часу. 22 грудня 2023 року близько 22 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] , перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] , в районі розосередження, в умовах особливого періоду, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння, і в такому стані був виявлений командуванням військової частини [NUMBER] . [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення відповідно до його заяви, яке йому було доставлене, що підтверджується інформацією з Автоматизованої системи документообігу суду. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, свою вину визнає повністю. В протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», [PERSON] зазначив: «свою вину визнаю, з протоколом згоден». Крім того, вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення ДНКС-2/3395 від 22 грудня 2023 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №688 від 22.12.2023 року та роздруківкою з приладу «Алконт-М» №00292, відповідно до якої [PERSON] 22.12.2023 року о 23-06 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (тест №4340 результат позитивний 0,54 проміле), та іншими матеріалами справи. Враховуючи викладене, вважаю, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених в судовому засіданні, знайшла своє підтвердження зібраними доказами, і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, як виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду. Але, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння військових адміністративних правопорушень; ставлення до вчиненого; незначне перевищення норми вмісту алкоголю у повітрі, що видихається, а також той факт, що вчинене адміністративне правопорушення не мало шкідливих наслідків для суспільства, вважаю за можливе звільнити [PERSON] від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням. Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Резолютивна частина:
[PERSON] звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Суддя О.О. Леміщенко

Результат: closed