Вид судочинства: commercial
Суддя: Погорелова О.В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач, Фермерське господарство "Максимум-2007", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро", відповідач, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті кошти у сумі 200 000,00 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача. Справу просить розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Відповідач про розгляд справи та про право подати відзив на позовну заяву, повідомлений належним чином про що свідчить довідка про доставку електронного листа (ухвала про відкриття провадження (спрощене) у справі №922/3931/25 від 10.11.2025) до електронного кабінету відповідача 10.11.2025 о 12:34. Відзив на позовну заяву відповідач не подав. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України. Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Оскільки відповідач, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 03.04.2025 Фермерським господарством Максимум-2007 (далі позивач, ФГ Максимум-2007) було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн на банківський рахунок Приватного акціонерного товариства Колос-Агро (далі відповідач, ПрАТ Колос-Агро). Зазначене підтверджується платіжною інструкцією № 163 від 03.04.2025 з призначенням платежу: Надання поворотної фінансової допомоги згідно Договору №030425 від 03.04.2025 року. Без ПДВ. Позивач вказує на те, що між сторонами дійсно проводились перемовини щодо укладення відповідного договору поворотної фінансової допомоги, втім так і не було підписано паперовий примірник договору. Отже, вищевказані грошові кошти набуто відповідачем без достатньої правової підстави. Одночасно позивач вказує на те, що враховуючи зазначене призначення платежу (надання поворотної фінансової допомоги), у будь-якому випадку кошти надавалися тимчасово та із необхідністю їх повернення, що безумовно означає необхідність їхнього повернення позивачу. Попри відсутність підписання паперового примірника договору з боку обох сторін, грошові кошти відповідачем повернуті не були. 21.10.2025 ФГ Максимум-2007 звернулося до ПрАТ Колос-Агро з письмовою вимогою про повернення суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 200 000,00 грн протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання такої вимоги. Проте, незважаючи на направлення відповідної вимоги, грошові кошти відповідачем повернуті не були. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.11, ч.1 ст.205, ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (…). Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту укладення між позивачем і відповідачем угод у будь-який передбачений законом спосіб. За таких обставин, враховуючи відсутність укладеного між сторонами у справі договору позики №030425 від 03.04.2025, який вказаний у платіжній інструкції № 163 від 03.04.2025 в якості підстави для перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн, господарський суд дійшов висновку про наявність між сторонами правовідносин, які виникли внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, яка міститься в названій глави Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Аналіз ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за наявності таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. За змістом положень глави 83 ЦК України для кондикційних зобов`язань, характерним є, зокрема, приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 922/1830/20, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Обов`язок повернути безпідставно одержані грошові кошти на підставі ст. 1212 ЦК України виникає у боржника на наступний день після їх безпідставного одержання. В матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів у розмірі 200 000,00 грн, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що відповідач набув грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн без достатньої правової підстави. Доказів протилежного суду відповідачем не надано. Доказів повернення позивачу безпідставно отриманих коштів у сумі 200 00,00 грн відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, в силу ст. 1212 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно набуті кошти, в зв`язку з чим, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача безпідставно перерахованих коштів, які відповідач набув за рахунок позивача без достатньої правової підстави в сумі 200 000,00 грн обґрунтованою, доведеною, відповідачем не спростовану та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Колос-Агро" (64253, Харківська область, Ізюмський район, село Мілова, вул. Шкільна, 21-Б, код ЄДРПОУ 00708265) на користь Фермерського господарства "Максимум-2007" (51486, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Богуслав, код ЄДРПОУ 35904529) - 200 000,00 грн безпідставно набутих грошових коштів та 2 422,40 грн судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України,

Результат: granted