Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Польовий М. І.
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.471, 472 МК України та на нього накладено стягнення із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП у виді 44517 грн. 78 коп. штрафу з конфіскацією 8 кавомашин «Philіps Saeco Incanto De Lux» загальною вартістю 37317,78 грн., та 45 терток «Enrico» загальною вартістю 7200,00 грн. Стягнуто з [PERSON] в користь Ягодинської митниці Міндоходів витрати за зберігання товару в розмірі 260 грн. 81 коп., а також судовий збір в користь держави 34 грн. 41 коп. [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 20.10.2013 року, слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Устилуг" Ягодинської митниці Міндоходів, в якості водія автомобіля марки "VOLKSWAGEN LT28", реєстраційний номер [NUMBER], порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи в багажному відділенні автомобіля понад неоподатковувану норму товар: кавоварки «Philips Saeco Incanto De Lux» в кількості 8 штук, загальною вагою 104,8 кг., загальною вартістю 37317,78 грн., та тертки «Enrico» в кількості 45 штук, загальною вагою 27 кг., загальною вартістю 7200 грн., а всього товару загальною вагою 131,8 кг., загальною вартістю 44517,78 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України. Він же, при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч положенням ст.ст.366, 374 МК України смугу руху "зелений коридор" як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 472 МК України. Не погоджуючись з постановою суду, в частині притягнення до відповідальності за ст.472 МК України, [PERSON] в апеляційній скарзі вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з'ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, оскільки умислу на вчинення вказаного правопорушення у нього не було, а працівники митниці, перевівши його з «зеленого» на «червоний коридор» фактично надали йому право задекларувати товар, що він і хотів зробити, проте був позбавлений такої можливості. Просить скасувати постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України як незаконну та необґрунтовану, провадження у справі закрити, а за ст.471 МК України накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. та повернути вилучений товар після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів. Заслухавши [PERSON] та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, перевіривши доводи скарги та матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав. Висновки суду про доведеність винуватості [PERSON] у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються, як протоколом про порушення митних правил №1809/20500/2013 від 20 жовтня 2013 року з фото-таблицями до нього (а.с.1-4, 12), так і контрольним талоном для проходження "зеленим коридором" (а.с.7), актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (а.с.8), службовою запискою інспектора митниці (а.с.15-16), письмовими поясненнями [PERSON] (а.с.5) щодо визнання своєї винуватості. Кваліфікація дій [PERSON] за ст.ст.471, 472 МК України є правильною. Твердження апелянта про наявність в його діях лише складу правопорушення, передбаченого ст.471 МК України є безпідставним. Так об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.472 МК України полягає у недекларуванні товарів, що переміщуються через митний кордон України, які підлягають обов'язковому декларуванні. Відповідно до норм ст.366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал для проходження митного контролю. Громадяни, які проходять (проїжджають) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України. Вказане дає підстави для висновку, що при переміщенні через пункти пропуску для автомобільного сполучення товарів вартістю понад 500 Євро та/або вагою понад 50 кг. громадяни (ст.374 МК України) зобов'язані обрати загальну смугу пропуску «червоний коридор», подати письмову декларацію і сплатити митні платежі в порядку, передбаченому ч.6 ст.366, ч.4 ст.374 МК України. Як вбачається із матеріалів справи, обсяг (вартість, вага) переміщуваних [PERSON] товарів перевищує встановлену дозволену норму, при якій закон дозволяє не декларувати їх. Твердження [PERSON] про позбавлення його можливості працівниками митниці заповнити декларацію, при переведенні його на смугу «червоний коридор» спростовується протоколом про порушення митних правил та службовою запискою інспеткора митниці, з яких вбачається, що при проходженні митного контролю в смузі руху «зелений коридор» перший подав товаро-супровідний документ (фіскальний чек) на товар - кавомашини «Philips Saeco Incanto De Lux» в кількості 5 шт. загальною вартістю 11731, 95 грн., а на решту товару, яка була вилучена під час поглибленого огляду, [PERSON] документів не надавав, а представив їх для митного контролю після проведення огляду. З огляду на вищенаведене та з врахуванням всіх обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що [PERSON] порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, а також вчинив недекларування товарів, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, тобто скоїв правопорушення, передбачені ст.ст.471, 472 МК України. При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, врахував характер вчинених правопорушень, дані про особу [PERSON], ступінь його вини та інші обставини, а тому обґрунтовано обрав йому остаточне стягнення відповідно до вимог ч.2 ст.36 КУпАП - згідно санкції ст.472 МК України. Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни немає. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 28 листопада 2013 року щодо нього - без зміни. Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Суддя

Результат: denied