Вид судочинства: commercial
Суддя: Савченко А.А.
Дата ухвалення: 2012-02-27 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач, звернувся до суду з позовом з урахуванням уточнення позовних вимог про зобов*язання ПАТ "Харківміськгаз" розраховувати втрати газу, які виникають на ШРП ТОВ "АТП 16327" на рівні фактичних втрат, тобто на рівні 0, та зарахувати зайво оплачені кошти в якості компенсації втрат на ШРП за період з січня 2009 року по січень 2012 року в рахунок майбутніх платежів за договором № 9316газ від 01.09.2010 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підприємстві встановлено ГРПШ-10МС зав. № 79974 виробництва ТОВ ЕПО «Сигнал», Росія з регулятором РДГК-10М зав.№ 49207 та сбросним клапаном КПС-Н зав. № 49523. Будь-яких збоїв в роботі не зафіксовано, але відповідачем розраховуються на сьогодні виробничо-технологічні втрати природного газу на вказаному обладнанні за максимально можливими коефіцієнтами, зокрема, втрати газу на ШРП. Позивач звернувся до відповідача з проханням переглянути акт-розрахунок з метою зниження показника витрат газу за рахунок зниження втрат на ГРПШ, але йому було відмовлено з посиланням на дотримання Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами. В судовому засіданні представник позивача підтримує свої позовні вимоги з урахуванням поданого уточнення позовних вимог від 24.02.2012р., в якому уточнено період, а саме зазначено спірним період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р., а решту вимог залишено без змін. Суд, у відповідності до ст.22 ГПК України, приймає уточнення позовних вимог до розгляду. Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов та доповненнях до нього. Зокрема, зазначає, що у відповідності до п.5.17 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та транспортування, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618 у разі розташування комерційного вузла обліку на території споживача, витрати та втрати газу, які виникають на газопроводі та його елементах від місця входу газопроводу на територію споживача або від точки балансового розмежування до місця встановлення комерційного вузла обліку відносяться на рахунок споживача і додаються до обєму газу, облікованому комерційним вузлом обліку. У відповідності до цього був сформований акт-розрахунок виробничо-технологічних втрат природного газу по договору № 9316 за підписом між представником УГГ Московського району та підприємством АТП -16327. Крім того, зазначає, що на даний час виконання п.5.8 Методики визначення питомих втрат не є можливим, оскільки неможливо виконувати експериментальні дослідження подій, які сталися в минулому та встановити фактичні втрати газу, які мали місце за період з січня 2009р. по січень 2012р. В судовому засіданні було оголошено перерву з 21.02.2012р. до 10.00 год. 27.02.2012р. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне. 31.12.2008р. між сторонами було укладено договір № [NUMBER] купівлі-продажу, за умовами якого відповідач зобовязався передати позивачу в 2009році природний газ у визначених обсягах та порядку, встановленому умовами договору. Строк дії договору до 31.12.2009р. Додатковою угодою від 22.11.2009р. строк дії договору продовжено до 31.12.2010р. 01.09.2010р. між сторонами укладено договір № [NUMBER] купівлі-продажу, за умовами якого відповідач зобовязався передати позивачу в 2010 році природний газ у визначених обсягах та порядку, встановленому умовами договору зі строком дії з 01.09.2010р. до 31.12.2010р. Додатковою угодою від 17.12.2010р. строк дії договору був продовжений до 31.12.2011р. До договору № 9316 між сторонами підписано акт-розрахунок виробничо-технологічних втрат природного газу, яким визначено обсяги втрат і саме його дані враховуються відповідачем при здійсненні розрахунків втрат природного газу. Цей акт є підписаним представниками сторін та скріплений печаткою АТП 16327. Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що відповідач має розраховувати втрати газу, що виникають на ШРП на рівні фактичних втрат, тобто на рівні 0, оскільки збоїв в роботі обладнання немає. Суд вважає дане твердження безпідставним, оскільки позивачем не доведено належними доказами, що фактичні витрати на ШРП дорівнюють 0 (нулю) і підписаний в рамках договору № 9316 акт-розрахунок не має застосовуватись до взаємовідносин сторін в рамках договору. Цей актрозрахунок є діючим та є невідємною частиною договору, тому твердження позивача про безпідставність його застосування відповідачем та невірність показників, що зазначені в ньому, не доведено належними доказами. Крім того, позивачем на підтвердження того, що ним були зайво оплачені кошти в сумі 23065,46 грн. в якості компенсації втрат на ШРП за період з січня 2009р. по 31 грудня 2011р. надано низку платіжних доручень. Ці платіжні доручення свідчать про те, що позивачем за спірний період було проведено оплату за поставку природного газу згідно спірного договору на підставі виставлених рахунків, що підтверджено даними, зазначеними в графі «призначення платежу». Жодного платіжного доручення, яке б свідчило про оплату компенсації втрат на ШРП за період з січня 2009р. по 31 грудня 2011р. позивачем до суду не надано. Оскільки взаємовідносини між сторонами щодо постачання природного газу на підставі договору № 9316, що є предметом розгляду, тривають і будь-яких доказів зміни призначення платежу та звернення до відповідача з вимогою про повернення цих сум, позивачем до суду не подано, відсутні будь-які підстави стверджувати, що позивачем сплачено саме в якості компенсації втрат на ШРП за період з січня 2009р. по 31 грудня 2011р зайво кошти в сумі 23065,46 грн. і існує обовязок відповідача їх повернути або зарахувати в рахунок майбутніх платежів за договором № [NUMBER] від 01.09.2010р. За таких обставин, суд вважає позов не доведеним належними доказами та безпідставним. Крім того, відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних інтересів. Відповідно до змісту ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст.16 ЦК України та ст.20 Господарського кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів, що суперечать законодавству та іншими способами захисту прав, перелік яких визначено вищевказаним пунктом. Вимога позивача про зобовязання ПАТ "Харківміськгаз" розраховувати втрати газу, які виникають на ШРП ТОВ "АТП 16327" на рівні фактичних втрат, тобто на рівні 0, та зарахувати зайво оплачені кошти в якості компенсації втрат на ШРП за період з січня 2009 року по грудень 2011 року в рахунок майбутніх платежів за договором № 9316газ від 01.09.2010 р. фактично є вимогою на майбутнє, не встановлює для сторін будь-якого обовязку, не породжує правових наслідків та заборон та не передбачена діючим законодавством, як спосіб захисту прав та інтересів. Позивачем не доведено належними доказами, що будь-якими діями відповідача його права або охоронювані законом інтереси є порушеними та потребують захисту в судовому порядку та не доведено, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором № [NUMBER] з зазначенням пунктів договору, які є порушеними відповідачем. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Резолютивна частина:
В задоволенні позову відмовити. Суддя Савченко А.А. Повне рішення складено 28.02.2012 року.

Результат: denied