Вид судочинства: commercial
Суддя: Плотницька Н.Б.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
15.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лютарс Девелопмент" (далі - споживач, відповідач у справі) укладено публічний договір на постачання електричної енергії з Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (постачальник за договором) шляхом підписання заяви-приєднання на умовах підписаної між сторонами комерційної пропозиції № КПЕ20-209 від 15.01.2021. Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість купленої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Окрім оплати вартості електричної енергії споживач зобов`язаний оплатити постачальнику вартість погодинних небалансів (плата за небаланс) та послуги з передачі електричної енергії відповідно до умов договору. У відповідності до пункту 3.1 договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднані, яка є додатком № 2 до цього договору. Згідно з пунктом 3.3 договору постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком № 1 до цього договору. Відповідно до пункту 5.1 договору разом з заявою-приєднання до умов договору та не пізніше 01 грудня кожного поточного року споживач надає постачальнику на погодження відомості про розмір очікуваного помісячного споживання електричної енергії на відповідні розрахункові періоди наступного року. Згідно з пунктом 6.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком № 1 до цього Договору. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункту 6.4 договору). У відповідності до пункту 6.6 договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки передбачені комерційною пропозицією. Зазначений строк не може бути меншим за 5 днів з дня отримання платіжного документа споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів. Пунктом 8.1 договору сторонами узгоджено, що споживач має право вимагати від постачальник пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку. Згідно з пунктом 8.2 договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору. Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції (додаток № 1 до договору), яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком № 2 до цього договору (пункт 16.1 договору). Відповідно до пункту 5.1 комерційної пропозиції, яка є додатком № 1 до договору, постачальник до 20 числа місяця, що передує місяцю постачання електроенергії, надає споживачу рахунок на оплату електроенергії згідно заявленого споживачем обсягу постачання електроенергії у відповідному місяці. За умовами пункту 5.2 комерційної пропозиції оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється наступним чином: - до 24 дня місяця, що передує розрахунковому періоду - 25% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до пункту 5.3 даної Комерційної пропозиції; - до 5 дня розрахункового періоду - 25% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до пункту 5.3 даної Комерційної пропозиції; - до 15 дня розрахункового періоду - 25% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до пункту 5.3 даної Комерційної пропозиції; - до 20 дня розрахункового періоду - 25% від орієнтовної вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до пункту 5.3 даної Комерційної пропозиції. Остаточний розрахунок за електричну енергією здійснюється в строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до фактичного обсягу споживання електроенергії. Підставою для оплати споживачем фактичного обсягу спожитої електроенергії є рахунок, який надає постачальник за фактичним обсягом спожито електроенергії на підставі даних, наданих оператором ринку. У заяві-приєднанні, яка є додатком № 2 до договору, сторонами погоджено, що початок постачання електричної енергії - з 01.02.2021, найменування оператора, з яким споживач уклав Договір розподілу електричної енергії - Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання". Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. У відповідності до норм частини 6 та частини 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію. За умовами пункту 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Обсяги споживання електричної енергії підтверджуються відповідно до даних комерційного обліку, які надавалися оператором системи розподілу електричної енергії - Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", у відповідності до вимог пункту 4.3, 4.12, підпункту 31 пункту 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та пункту 9.14 Розділу IX, пункту 12.4 Розділу XII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. З матеріалів справи вбачається, що на підставі отриманих даних про спожиті відповідачем обсяги електроенергії постачальником сформовано рахунок № 2258 від 28.02.2022 на суму 303 075 грн 53 коп. за розрахунковий період лютий 2022 року. Проте, відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії за лютий 2022 року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед постачальником за спожиту електричну енергію у розмірі 303 075 грн 53 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати, спожитої за лютий 2022 року, електричної енергії на суму 303 075 грн 53 коп. Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичний спектр" (далі - новий кредитор, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (далі - кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 28/10, за умовами якого, кредитор передає (відступає) належне йому право, а новий кредитор приймає (набуває) на себе право вимоги до боржника, що належать кредитору за основний договором, а саме: право вимоги до боржника щодо стягнення з боржника основного боргу за поставлену електричну енергію за основним договором. Основний договір, відповідно до визначень, узгоджених сторонами у договорі, це договір про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2021, комерційна пропозиція № КПЕ20-209 від 15.01.2021, заява - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2021, що складає невід`ємну частину основного договору та акт № 205-2 про надання послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" про обсяги фактичного споживання по споживачу ТОВ "Лютарс Девелопмент" за лютий 2022 року. Відповідно до пункту 1.2 договору з моменту підписання (укладення) цього договору, новий кредитор одержує всі права (замість кредитора) в повному обсязі вимагати від боржника належного виконання умов Договору постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2021 в частині стягнення з боржника основного боргу за поставлену електричну енергію за основним договором. 28.10.2022 сторонами складено Акт № 1 приймання-передачі документів, що підтверджують вимоги кредитора до боржників (додаток до договору про відступлення права вимоги № 28/10 від 28.10.2022), відповідно до якого, кредитор передав, а новий кредитор отримав оригінали документів, згідно з переліком вказаним нижче, що засвідчують права вимоги, відступлені кредитором новому кредитору за договором про відступлення права вимоги до боржника, а саме Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютарс Девелопмент" (код ЄДРПОУ 42431143), а саме: - договір про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2021; - заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.01.2021; - Акт № 205-2 про надання послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання". Підставами для заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно до частини 1-2 статті 512 Цивільного кодексу України, є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 513, частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до опису вкладення у цінний лист № 1800108831588 від 04.11.2022 та фіскального чеку № 0063194 0057734 від 04.11.2022 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютарс Девелопмент" було направлено повідомлення про відступлення права вимоги № 31/10 від 31.10.2022. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати спожитої за лютий 2022 електричної енергії за договором про постачання електричної енергії споживачу № КПЕ20-209 від 15.01.2021 та факту наявності заборгованості у розмірі 303 075 грн 53 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі. Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не спростовують обставин, викладених у позовній заяві та не є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лютарс Девелопмент" (04107, місто Київ, вулиця Печенізька, будинок 34, квартира 95, ідентифікаційний код 42431143) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний Спектр" (49033, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Кротова Бориса, будинок 1Б; ідентифікаційний код 44408975) заборгованість у розмірі 303 075 (триста три тисячі сімдесят п`ять) грн 53 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 546 (чотири тисячі п`ятсот сорок шість) грн 13 коп. 3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України). Суддя Н.Плотницька

Результат: granted