Вид судочинства: administrative
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
Головне управління ДПС у Рівненській області (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення податкового боргу у сумі 34316,87грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем обліковується заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 34316,87грн. Дана заборгованість виникла за результатами визначених контролюючим органом, самостійно визначених та несплачених боржником в добровільному порядку зобов`язань та нарахованої пені. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни сума грошового зобов`язання сплачена не була, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку. За таких обставин сторона позивача просила позов задовольнити повністю. Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду відзиву на позовну заяву чи інших заяв по суті справи, з яких можливо встановити його ставлення до заявлених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З`ясувавши всі обставини справи, необхідні для вирішення даного спору, дослідивши подані докази, суд враховує наступне. Обставини справи: Матеріалами справи стверджується, що за відповідачем обліковується заборгованість в загальній сумі 34316,87грн зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дана заборгованість виникла за результатами визначених контролюючим органом та несплачених боржником в добровільному порядку податкових зобов`язань згідно ППР №828517000705-22 від 05.06.2024 та нарахованої пені. У встановлений строк позивач заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Надаючи оцінку правову спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України). Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Пунктом 38.1 ст.38 цього Кодексу передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 ПК України, грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню. Згідно з п.54.5 ст.54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. Враховуючи вимоги п.56.11 ст.56 Податкового кодексу грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню. Також, у відповідності до п.57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Згідно даних КП ДСС вказане вище ППР у встановленому порядку не оскаржувалося. Судом не встановлено та сторонами не доведено зворотного. Як закріплено у п.59.1, 59.5 ст.59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Контролюючим органом була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога форми "Ф" від 02.09.2014 №3503-25, яка у встановленому порядку не оскаржувалась. Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. У встановлений законодавством строк відповідачем не сплачено податковий борг у розмірі 34316,87грн. У підпункті 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Резолютивна частина:
Позовну заяву задовольнити повністю. Стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] до відповідного бюджету податковий борг в сумі 34316,87грн (тридцять чотири тисячі триста шістнадцять гривень, 87 коп).

Результат: granted