Вид судочинства: commercial
Суддя: Марач В.В.
Дата ухвалення: 2024-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Фізична особа-підприємець Козярчук Оксана Павлівна звернулась в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" в якому просить стягнути з останнього 253 980 грн. 38 коп.. Даний позов обгрунтовує наступним. 21.06.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною та Товариством з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" укладено Договір оренди нерухомого майна. В порушення умов Договору оренди Відповідач, в період з вересня 2022 року по листопад 2023 року, оренду плату сплачував невчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 252000,00 грн.. Крім того, зазначає, що Відповідачем не відшкодовано Позивачу оплату за спожиті комунальні послуги за водопостачання та водовідведення за жовтень 2023 року в розмірі 203,57 грн., експлуатаційні витрати ЖЕКУ ОСББ за період з серпня по жовтень включно 2003 року в розмірі 500,79 грн., та за оренду землі за 3 квартал 2023 року в сумі 1276,02 грн. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на "26" грудня 2023 року. 20.12.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись при цьому на те, що Товариство з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" направило лист про розірвання договору оренди, та акт приймання передачі приміщення на адресу Позивача та у зв`язку з цим не користувалось орендованим приміщенням. 26.12.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання в якому просить суд здійснити перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, розгляд справи розпочати зі стадії відкриття провадження у справі. Дане клопотання мотивує тим, що Відповідачем до матеріалів справи долучено докази, які свідчать про недоведеність наведених у позові фактів, та необхідність встановити нові факти які є необхідними для повного та всебічного розгляду справи, для чого потрібно більше часу для здійснення судового провадження. Ухвалою суду від 26.12.2023 року клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без розгляду. Ухвалою суду від 26.12.2023 року відкладено розгляд справи по суті на 09.01.2024 року. У судове засідання 09.01.2024 року не з`явився ні відповідач, ні його представник. Відповідно до Ордеру на надання правничої допомоги Серія ВК №1074269 представником відповідача є адвокат Конечний Михайло Григорович. Суд зазначає, що представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема в його електронний кабінет, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету 26.12.2023 року. Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.2 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. Неявка в судове засідання представника відповідача є повторною. Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами. Під час розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи 21.06.2019 між Фізичною особою-підприємцем Козярчук Оксаною Павлівною, як Орендодавцем та Товариством з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД", як Орендарем укладено Договір оренди нерухомого майна (надалі по тексту - Договір), відповідно до п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених Договором, орендодавець зобов`язується передати орендареві, а орендар зобов`язується прийняти у тимчасове користування (оренду) приміщення магазину продуктової групи товарів, визначене у Договорі, без права викупу, за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності. Відповідно до п.1.2 Договору, приміщення магазину продуктової групи товарів, яке складається з тамбуру з кафетерієм площею 21,7 м.кв, торгового залу площею 30,3 м.кв, торгового залу площею 18,9 м.кв, кабінету площею 6,2 м.кв, підсобної площею 11,7 м.кв, коридору площею 2,1 м.кв, мийочної площею 1,4 м.кв, санвузла площею 1,4 м.кв, передається в оренду за Договором (надалі - приміщення), знаходиться за адресою м.Рівне, вул.Соборна, буд.14, має загальну площу 93,7 м.кв. та складається з 8 приміщень згідно технічного паспорта, і належить орендодавцеві на підставі Договору дарування від 10.09.2010 року. Приміщення надається орендареві для використання в господарській діяльності згідно видів діяльності за КВЕД-2010 та підтверджується актом прийому-передачі.(п.1.3. Договору). Сторони погодили, що при підписанні договору оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату за перший місяць дії договору оренди, а саме червень 2019 та два останні місяці дії договору оренди: квітень на травень 2029 року загальною сумою 84000 грн 00 коп., що становить по 28000 грн 00 коп. за один місяць, за вирахуванням авансу в сумі 10000 грн 00 коп., отриманих орендодавцем 29.05.2019 згідно виписки. Орендна плата в подальшому підлягає сплаті не пізніше 5-го числа поточного місяця за який вона сплачується, та становить 28000 грн 00 коп. за один календарний місяць (п.п. 2.1, 2.2 Договору). Оплату за спожиті комунальні послуги (вода, газ, світло, вивіз сміття, ЖЕК/ОСББ та оренда землі) орендар відшкодовує орендодавцю щомісячно до 25 числа кожного поточного місяця згідно сум, зазначених в рахунках на ім`я орендодавця та даних лічильників у випадку не переукладення орендарем договорів про надання послуг на своє ім`я.(п.2.4 Договору). Пунктом 6.1 Договору сторони узгодили, що у разі порушення зобов`язань за Договором нестимуть відповідальність, визначену Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У випадку виникнення заборгованості зі сплати орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої Національним Банком України, яка діяла в період прострочення, від суми простроченого зобов`язання за кожен календарний день прострочення.(п.6.2 Договору). Договір укладено строком на 10 років, а саме з 11.06.21019 по 10.06.2029.(п.7.1 Договору). Договір підписано сторонами та скріплено відтиском печатки Товариства, посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й., про що внесено реєстровий запис №1185. Судом встановлено, що Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано. Відтак, на момент прийняття даного рішення договір є чинним, докази недійсності або припинення Договору відсутні. Матеріалами справи стверджено, що відповідно до акту прийому-передачі приміщення в оренду, який є додатком №1 до Договору, орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення загальною площею 93,7 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 14 в належному стані, без будь-яких ушкоджень ( а.с. 18). Позивач вказує, що в порушення умов договору, відповідач приміщення прийняв, проте взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого за відповідачем з вересня 2022 по листопад 2023 року утворилася заборгованість по сплаті орендної плати у сумі 252000,00 грн.. Крім того зазначає, що Орендарем не відшкодовано Орендодавцю оплату за спожиті комунальні послуги за водопостачання та водовідведення за жовтень 2023 року в розмірі 203,57 грн., експлуатаційні витрати ЖЕКУОСББ за період з серпня по жовтень включно 2003 року в розмірі 500,79 грн., та за оренду землі за 3 квартал 2023 року в сумі 1276,02 грн.. 27.07.2023 року на адресу відповідача позивачем було направлено рекомендованим листом з описом вкладення претензію про сплату заборгованості за договором оренди нерухомого майна у сумі 140000 грн.. Дану претензію відповідачем отримано 01.08.2023 року, що підтверджується копією витягу з реєстру вручень рекомендованих поштових відправлень за штрих кодом №3301200529147. Однак, відповідь на дану претензію позивач не отримав, заборгованість по сплаті орендної плати за Договором не погашено. Оскільки Орендарем після отримання першої претензії не була погашена заборгованість по орендній платі та не була відшкодована Орендодавцю оплата за спожиті комунальні послуги та оренду землі, Орендодавецем 27.09.2023 року на адресу відповідача було повторно надіслано претензію про сплату заборгованості за договором оренди нерухомого майна та заборгованість по відшкодуванню оплати комунальних послуг та оренді землі на загальну суму 197 609 грн. 88 коп.. Дану претензію відповідачем отримано 02.10.2023 року, однак станом на день подання позовної заяви до суду відповіді на претензію позивач не отримав, відповідач борг не погасив. Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину та є відносинами з оренди майна які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) та Господарського кодексу України (далі по тексту ГК України). Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За приписами ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин зобов`язані виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 2.2. Договору орендна плата в подальшому підлягає сплаті не пізніше 5-го числа поточного місяця за який вона сплачується, та становить 28 000 грн 00 коп. за один календарний місяць. Як вбачається з підсумкової виписки по банківському рахунку ФОП Козярчук О. П. за період з 01.09.2022 по 06.11.2023 року (а.с. 28) Орендарем було сплачено на рахунок Орендодавця оренду плату: за вересень 2022 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 грн. (28000 - 24000 = 4000); за жовтень 2022 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 грн. (28000 - 24000 = 4000); за листопад 2022 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 гр. (28000 - 24000 = 4000); за грудень 2022 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 гр. (28000 - 24000 = 4000); за січень 2023 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 грн. (28000 - 24000 = 4000); за лютий 2023 року сплачено 24000 грн., борг становить 400 грн. (28000 - 24000 = 4000); за березень 2023 року сплачено 24000 грн., борг становить 4000 грн. (28000 - 24000 = 4000); за квітень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за травень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за червень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за червень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за липень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за серпень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за вересень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за жовтень 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн., за листопад 2023 року сплачено 0 грн., борг становить 28000 грн.. Розмір заборгованості за місяць становить різницю між розміром орендної плати, що встановлений Договором, та фактично сплаченою сумою. Загальний розмір заборгованості за Договором становить суму різниць між розміром орендної плати, що встановлений Договором, та фактично сплаченою сумою за кожен місяць. Загальний розмір заборгованості по сплаті орендній платі за нерухоме майно за Договором з вересня 2022 року по листопад 2023 року включно за розрахунком Позивача становить 252000 грн.. Відтак, з огляду на вищезазначене, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 252000 грн. орендної плати за користування нерухомим майном грунтується на договорі та законі і, відповідно, є правомірною. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача вартості комунальних послуг суд зазначає наступне. Позивач просить стягнути з відповідача оплату за спожиті комунальні послуги за водопостачання та водовідведення за жовтень 2023 року в розмірі 203,57 грн., експлуатаційні витрати ЖЕКУ ОСББ за період з серпня по жовтень включно 2003 року в розмірі 500,79 грн., та за оренду землі за 3 квартал 2023 року в сумі 1276,02 грн.. Суд зазначає, що за умовами п. 2.4. Договору оренди оплату за спожиті комунальні послуги (вода, газ, світло, вивіз сміття, ЖЕК/ОСББ та оренда землі) орендар відшкодовує орендодавцю щомісячно до 25 числа кожного поточного місяця згідно сум, зазначених в рахунках на ім`я орендодавця та даних лічильників у випадку не переукладення орендарем договорів про надання послуг на своє ім`я. За приписами статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відтак, з огляду на вищезазначене, у Відповідача наявне зобов`язання щодо оплати за спожиті комунальні послуги. В той же час суд зазначає, що вказаний обов`язок Відповідач зобов`язаний виконати при умові наявності в нього рахунків на ім`я орендодавця та/або доказів оплати таких рахунків останнім. Судом встановлено, що Позивачем 27.09.2023 року на адресу Відповідача було направлено повторно Претензію про сплату заборгованості за договором оренди нерухомого майна та заборгованість по відшкодуванню оплати комунальних послуг та оренді землі на загальну суму 197 609 грн. 88 коп.. До вказаної претензії Позивачем додано копію платіжної інструкції від 26.09.2023р. про оплату ОСББ експлуатаційних витрат за серпень-вересень 2023р. в сумі 333,86 грн., та копію дубліката квитанції від 28.08.2023р. про оплату за оренду землі за 3 квартал 2023 року в сумі 1276,02 грн.. Докази направлення підтверджуються описом вкладення до претензії та фіскальним чеком. Однак вищевказані комунальні послуги відповідачем сплачені не були. Отже позовні вимоги про стягнення з Відповідача експлуатаційні витрати ОСББ за період з серпня по вересень 2003 року в сумі 333 грн. 86 коп., оренду плату за землю за 3 квартал 2023 року в сумі 1276 грн. 02 коп. підлягають задоволенню. Решта вимог Позивача про стягнення з Відповідача вартості комунальних послуг задоволенню не підлягають, так як Позивач не направляв Відповідачу рахунків на їх оплату і, відповідно, останній не володів інформацією про надання позивачу таких послуг та про їх вартість. Щодо тверджень представника Відповідача про розірвання Договору оренди нерухомого майна від 21.06.2019 року суд зазначає наступне. Договір оренди нерухомого майна від 21.06.2019 року, який укладено між сторонами, посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Онофрейчук С.Й., про що внесено реєстровий запис №1185. Суд зазначає, що відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Всупереч наведеним нормам Закону Відповідач не надав суду доказів того, що між сторонами досягнуто згоди щодо розірвання Договору оренди нерухомого майна від 21.06.2019 року і що угода про таке розірвання вчинена в такій самій формі, що й договір, що розривається. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України). У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України). Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищенаведене, та те, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - Договором оренди нерухомого майна від 21.06.2019 року, а Відповідач вказаного не спростував, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Резолютивна частина:
1. Позов задоволити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" (33009, м. Рівне, вул. Млинівська, 18, офіс 401, код ЄДРПОУ 40856399) на користь Фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни ( [ADDRESS] , ІН [NUMBER] ) заборгованість з орендної плати у сумі 252000 грн. 00 коп. за період з вересня 2022 року по листопад 2023р.включно, експлуатаційні витрати ОСББ за період з серпня по вересень 2003 року в сумі 333 грн. 86 коп., оренду плату за землю за 3 квартал 2023 року в сумі 1276 грн. 02 коп.. 3. В решті позову у задоволенні відмовити. 4. Стягнути з з Товариства з обмежено відповідальністю "РСН-ТРЕЙД" (33009, м. Рівне, вул. Млинівська, 18, офіс 401, код ЄДРПОУ 40856399) на користь Фізичної особи-підприємця Козярчук Оксани Павлівни ( [ADDRESS] , ІН [NUMBER] ) судовий збір у сумі 3804 грн.15 коп.. 5. Накази видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення підписано 11 січня 2024 року. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua. Суддя Марач В.В.

Результат: granted