Вид судочинства: criminal
Суддя: Чернявська І. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
31.08.2024 приблизно о 16 годин 45 хвилин, [PERSON] знаходилась у себе вдома за адресою: [ADDRESS] , де займалась справами на городі. У подальшому, у цей же день, приблизно о 16 годині 50 хвилин до [PERSON] прийшла раніше їй знайома [PERSON] . Під час розмови між останніми виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин, під час якого у [PERSON] виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, 31.08.2024, приблизно о 17 годин 00 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] на ґрунті неприязних відносин схопила за волосся [PERSON] , та нахиливши останню нанесли їй не менше п`яти ударів кулаком правої руки в область голови та обличчя, тим самим спричинивши [PERSON] , тілесні ушкодження Своїми умисними, протиправними злочинними діями, [PERSON] спричинила [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани верхньої повіки лівого ока, гематоми верхньої повіки лівого ока, які утворилися від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв по ударному механізму з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Обвинувачена [PERSON] під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Зазначила, що події відбувались 31.08.2024 в обідній або в післяобідній час, після того як приревнувала свого чоловіка до [PERSON] , на фоні ревнощів пішла до будинку [PERSON] , де знайшла її на городі і в ході конфлікту вдарила її декілька разів по обличчю. Допитана в судовому засіданні потерпіла суду пояснила, що з обвинуваченою у відносинах не перебуває. Також пояснила, що 31.08.2024, перебуваючи у себе вдома на городі, до неї зайшла [PERSON] , та почала розпитувати за чоловіка [PERSON] , в ході розмови між останніми стався конфлікт, внаслідок якого [PERSON] схопила її за волосся та декілька разів вдарила по обличчю, через що потерпіла була вимушена викликати поліцію і звернутись в лікарню. Крім того, вина обвинуваченої [PERSON] у фактично скоєному також повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та прийнятими процесуальними рішеннями. Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.09.2024. Висновком експерта №589 від 16.09.2024 згідно якого у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я, які можуть відповідати даті, вказаній в постанові про призначення судово-медичної експертизи та наданій медичній документації, тобто 31.08.2024. Висновком експерта №604-Д від 16.09.2024 згідно з яким, враховуючи локалізацію та характер виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої [PERSON] , не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вказує потерпіла, в ході проведення слідчого експерименту за її участю. Довідкою №54-16092024/12035 від 16.09.2024 з Павлоградського МВВС Дніпропетровської області, відповідно до якої відомості відносно [PERSON] відсутні. Довідка з КНП «Павлоградська міська лікарні №1» ПМР від 19.09.2024 №1852, відповідно до якої [PERSON] на обліку у лікарів-психіатрів КНП «Павлоградська міська лікарні №1» ПМР не перебуває. Характеристикою на [PERSON] , згідно з якою остання характеризується позитивно, скарг не надходило, підтримує доброзичливі відносини. Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2024, відповідно якого потерпіла повідомила, що 31.08.2024 знаходилась вдома, близько 17:00 години до неї прийшла сусідка [PERSON] та почала її словесно ображати, після чого остання схопила потерпілу за одяг, а після чого за волосся почала наносити удари кулаком в область обличчя в кількості 5-6 ударів, після чого взяла тарілку та вдарила потерпілу в область лівої надбрівної дуги. Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 23.09.2024 [PERSON] повідомила, що 31.08.2024 прийшла до сусідки [PERSON] , де між ними виник словесний конфлікт, в результаті якого підозрювана схопила останню за волосся, нахилила її та нанесла приблизно 3 удари в область обличчя. Аналізуючи показання обвинуваченої [PERSON] та потерпілої [PERSON] з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом документами, які повністю викривають обвинувачену у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченої є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України, тому покладені в основу вироку. Під час судового розгляду даного кримінального провадження були встановлені та підтверджені об`єктивні обставини вчинення обвинуваченою [PERSON] інкримінованого кримінального правопорушення, перебіг обставин вчинення зазначеного злочину, ступінь реалізації злочинних намірів обвинуваченої та наслідки їх вчинення. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що своїми діями обвинувачена [PERSON] вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, її винуватість доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, а дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В своєму рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи в сукупності досліджені докази винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що винність [PERSON] доведена «поза розумним сумнівом», оскільки наведені у вироку докази винуватості обвинуваченого є очевидними і безсумнівними. При призначенні покарання обвинуваченій [PERSON] ,, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштована, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття. Обставиною, що пом`якшує покарання [PERSON] , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено. При цьому, суд зазначає, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом. Згідно із вимогами ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу за інкриміноване їй кримінальне правопорушення, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався. Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся.

Резолютивна частина:
Визнати винною [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Запобіжний захід [PERSON] , [INFO] , не обирати. Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя [PERSON]

Результат: guilty