Вид судочинства: commercial
Суддя: Котков О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
12 квітня 2017 року між позивачем (надалі - Страховик) та [PERSON] (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 370005/4610/0000082 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування). Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб «AUDI», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Відповідний страховий випадок настав 30.04.2017р. по вул. Полярній у м. Києві, а саме: відбулося зіткнення автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер [NUMBER], що знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], що знаходився під під керуванням водія [PERSON]. В результаті ДТП автомобіль «AUDI», державний реєстраційний номер [NUMBER], було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою органами МВС України (копія довідки міститься в справі). За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 428 933,79 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 026133 та 033300 (копії платіжок в справі). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявними в матеріалах справи страховими актами №№ 00223603 та 00223603-доплата (копії документів в справі). Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09.06.2017р. у справі № 756/6415/17-П (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм [PERSON] п.п. 10.1., 10.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України. Страхувальник має право вибору страховика для укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 14 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування (п. 21.1. ст. 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Як свідчать матеріали справи [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом укладення з відповідачем поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2372265 (належним чином засвідчена копія довідки МВС України з відомостями про поліс № АК/2372265 міститься в матеріалах справи). Окрім того, [PERSON] з відповідачем було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи), об'єктом страхування якого є автомобіль «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вказаний транспортний засіб відповідач прийняв на страхування, на випадок покриття збитків завданих виключно майну третіх осіб, внаслідок експлуатації забезпеченого ТЗ - «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем з [PERSON] полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АК/2372265 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану [PERSON] шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм [PERSON] транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Як випливає зі звіту про оцінку № 41С/05/17 від 06.06.2017р. (копія в справі), вартість матеріального збитку автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить: 495 056,34 грн. З матеріалів справи слідує, що позивач звертався до відповідача з претензією № 19871 від 30.06.2017р. про виплату страхового відшкодування. У своїх повідомленнях №№ 9249, 9250 від 02.10.2017р. відповідач повідомив про прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування за полісом № АК/2372265 та договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10 (копії документів з листування в справі). Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування за полісом № АК/2372265 та договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10 до суду, станом на момент прийняття рішення у справі, не представлено. Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно частини 2 підпункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на те, що полісом № АК/2372265 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000,00 грн. і франшизу в сумі - 1 000,00 грн., а договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10, встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в сумі - 100 000,00 грн., стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм [PERSON] транспортного засобу «Hyundai», державний реєстраційний номер [NUMBER], в розмірі - 199 000,00 грн., з розрахунку визначеного між вартістю матеріального збитку та сумою лімітів відповідальності за шкоду заподіяну майну за полісом № АК/2372265 та договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 011-16-6056-10, з урахуванням франшизи 1 000,00 грн. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення 199 000,00 грн., тобто 200 000,00 грн. - 1 000,00 грн. Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 985,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" (ідентифікаційний код 21626809, адреса: 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17, літ. А), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (ідентифікаційний код 20033533, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, п/р 265061822 в AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», МФО 380805), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 199 000,00 грн. (сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень) та судовий збір - 2 985,00 грн. (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят п'ять гривень). 3. В іншій частині позову відмовити. 4. Копію даного рішення направити позивачу по справі № 910/20173/17. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 18.01.2018р. Суддя О.В. Котков

Результат: partial