Вид судочинства: criminal
Суддя: Шуліка Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03

Обставини справи:
19 серпня 2013 року приблизно о 18 годині 30 хвилин [PERSON], [PERSON] та [PERSON], знаходячись у громадському місці, в вагоні трамваю № 3, який слідував маршрутом «Новожаново» - «Холодна Гора» у м. Харкові, проїжджаючи трамвайну зупинку «майдан Ірини Бургімової», діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, у присутності багатьох пасажирів, ігноруючи загальноприйняті правила та норми поведінки, почали розпивати спиртні напої та палити цигарки. На зауваження кондуктора трамваю обвинувачені не реагували, продовжуючи вищенаведені хуліганські дії, після чого працівник міліції [PERSON], який не знаходився при виконанні службових обов»язків, підійшов до обвинувачених, представився та зробив їм зауваження з приводу їх поведінки, оголосив вимогу припинити хуліганські дії. На це обвинувачені відреагували негативно, почали виражатись на адресу [PERSON] нецензурною лайкою, після чого [PERSON] першим, безпричинно, наніс потерпілому кілька ударів кулаками у правий бік тулубу, спричинивши останньому фізичний біль. Намагаючись вирватись від обвинувачених, [PERSON] вискочив з трамваю на вулицю, але обвинувачені прослідували за ним, де [PERSON] наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя, а [PERSON]. намагався вдарити [PERSON] скляною пляшкою по голові, але потерпілий підставив праву руку, по якій прийшовся удар. Хуліганські дії обвинувачених продовжувались близько 15 хвилин та припинились після того, як потерпілий [PERSON] вирвався від них та втік, після чого [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зникли з місця скоєння злочину. В наслідок хуліганських дій обвинувачених [PERSON] були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на голові, шиї, правій руці, ссадини на лівій руці, тулубі та лівій нозі. Опитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] частково визнав свою вину у даному злочині та пояснив, що 19.08.2013 року приблизно після 18 годин він разом з [PERSON] та [PERSON] повертались з роботи, знаходились у стані алкогольного сп»яніння. На зупинці «Кривомазова» вони сіли у трамвай маршруту № 3. [PERSON] та [PERSON] почали палити та попіл від цигарки впав на одяг потерпілого, який знаходився неподалік. Потерпілий потребував, щоб вони припинили палити, після чого між потерпілим та кимось з інших обвинувачених виник конфлікт словесний, який він заспокоїв. Потерпілий пройшов у передню частину вагону, він направився за ним та запропонував йому гроші за пошкоджений одяг, але потерпілий відмовився. Йому не сподобалось, як потерпілий відповів, на що він вдарив останнього кулаком у бік. Люди почали обурюватись, потерпілий попросив водія відкрити двері, а коли двері відкрились він схопив потерпілого та вони удвох випали з вагону. До них підбігли [PERSON] та [PERSON], між ними всіма була потасовка, хто ще наносив удари потерпілому він не бачив. Бачив, як [PERSON] викинув скляну пляшку, потім вони розбігались. На наступний день [PERSON] по телефону повідомив йому, що його затримали. Опитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] надали аналогічні показання. При цьому [PERSON] заперечував, що хотів вдарити потерпілого скляною пляшкою, він на потерпілого не замахувався, пляшка випала у нього з руки, тому могла вдарити по руці [PERSON]. Після того, як він втік з місця скоєння злочину, через деякий час неподалік його затримав наряд міліції на патрульній машині. [PERSON] пояснив, коли на вулиці потерпілий почав підійматись з тротуару, він наніс потерпілому два удари кулаком у голову. У своїх показаннях всі обвинувачені не заперечували, що потерпілий під час конфлікту доставав посвідчення та говорив, що він працівник міліції. Незважаючи на часткове визнання вини самими обвинуваченими, їх винуватість підтверджується наступними доказами по справі. Допитаний в судовому засіданні потерпілий [PERSON] пояснив суду, що 19.08.2013 року близько 19 години він їхав у трамваї маршруту № 3. В трамвай увійшли три чоловіки, обвинувачені по справі, які, у присутності багатьох пасажирів, на задній площадці вагону почали розпивати спиртні напої та палити цигарки. До них підійшла кондуктор, яка оголосила вимогу припинити палити, але вони не відреагували на її зауваження, почали грубіянити, голосно висловлюючись на її адресу. Він сидів поряд з двома обвинуваченими. Попіл від цигарки одного з них впав на його одежу, від чого виникла пропалина. Після цього, він підійшов до обвинувачених, показав їм своє службове посвідчення, запропонував припинити таку поведінку, але почув на свою адресу нецензурну лайку. На його попередження про виклик наряду міліції, обвинувачені продовжили ображати його, у тому числі нецензурною лайкою. Після цього, він підійшов до водія трамваю та попросив, щоб вона зупинила трамвай та заблокувала двері, а сам почав викликати міліцію по телефону. У цей час до нього підійшов [PERSON] та наніс йому два удари у бік. Він відштовхнув [PERSON] та попросив водія трамваю відкрити двері. Коли двері відкрились він попитався вистрибнути з вагону, але [PERSON] обхватив його ззаду за шию, а [PERSON], наносив йому удари кулаком по голові. Він намагався вирватись та разом з двома обвинуваченими вони випали з трамваю на землю. Один з обвинувачених тримав його на ногу, інші наносили удари, поваливши його на коліно, а [PERSON]. замахнувся на нього скляною пляшкою, щоб вдарити по голові, від удару він увернувся, підставивши руку, по якій прийшовся удар. Обвинувачені тримали його за футболку, перешкоджаючи вирватись, тільки після того, як футболка розірвалась, він зміг вбігти та крикнув громадянам, які знаходились неподалік, щоб викликали міліцію, обвинувачені розбіглись у різні боки. Він зупинив проїжджаючий автомобіль, представився та на ньому почав переслідувати обвинувачених. Догнавши одного з них, він попитався затримати його, але в той час до того на допомогу підбігли інші та знову почали бити його. Водій автомобілю вмішався та почав розбороняти обвинувачених. Скористувавшись цим, він зміг по мобільному телефону викликати міліцію, яка приїхала та затримала обвинувачених. Йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді багатьох синців та ссадин. У той же день він написав заяву до міліції. Відповідно до довідки Харківської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, [PERSON] звернувся за медичною допомогою 19.08.2013 року до травматолога, йому було встановлено діагноз: багато численні забої, ссадини м»яких тканей тіла, кінцівок, передньої брючної стінки ( т. 1 а.с. 18). З висновків судово-медичної експертизи № 2431 - ая/13 від 20.08.2013 року та додаткової судово-медичної експертизи № 2954-ая/13 від 10.10.2013 року, [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження: кровоподтеки на шії, правій руці, ссадини на лівій руці, тулубі та лівій нозі, які виникли від дії твердого тупого предмету, з обмеженою поверхнею. Всі ушкодження могли бути спричинені у строки та при обставинах, на які посилається потерпілий. За ступенем тяжкості це легкі тілесні ушкодження ( т. 1 а.с.20, 58-59). Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює водієм трамвая маршруту № 3. 19.08.2013 року близько 19 години на зупинці «Кривомазова» у трамвай сіли троє чоловіків. У путі слідування вона почула у вагоні шум, до неї підійшла кондуктор [PERSON] та розповіла, що парні палять у салоні, потім вона почула голосні викрики. До неї підійшов молодий хлопець та попросив терміново зупинити трамвай не на зупинці та не відчиняти двері, щоб викликати міліцію. В той час до нього підійшов інший хлопець та почав чіплятись до потерпілого, почалась байка. Вона відкрила двері, потерпілий вискочив, але останні троє чоловіків тримали його за одежу та вискочили за ним, розірвали на ньому футболку, наносили потерпілому удари, а той намагався вирватись. У вікно вона почала кричати на обвинувачених, потерпілому вдалось вирватись та трамвай прослідував далі. Під час судового розгляду була допитана у якості свідка [PERSON], яка пояснила суду, що працює кондуктором у трамвайному депо. У серпні 2013 року вона бачила, як у вагоні, де вона працювала, обвинувачені розпивали алкогольні напої та почали палити. Вона зробила їм зауваження, на що вони не відреагували, свої дії не припинили, а навпаки почали погано висловлюватись на її адресу, питали, що вона може їм зробити, у іронічній формі пропонували викликати міліцію. Вона відповіла їм, що у вагоні їде працівник міліції, т.я. він пред»являв їй посвідчення, але обвинувачені почали на адресу міліціонера висловлюватись нецензурною лайкою. Потерпілий підійшов до них, представився, що він є працівником міліції, запропонував викинути цигарки та припинити таку поведінку, але вони ще агресивніше почали на нього висловлюватись, провокувати конфлікт. Вона пішла у другий вагон продавати білети, а коли повернулась, побачила, що потерпілий та обвинувачені знаходяться на передній площадці біля кабіни водія. Потерпілий намагався подзвонити по телефону, але один з обвинувачених, схватив його за руку та вдарив кулаком у живіт, двоє інших обвинувачених також накинулись на потерпілого, висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою та іншими словами, які принижували його гідність. На прохання потерпілого, в ході слідування, не на зупинці, водій відкрила двері, потерпілий вискочив з вагону, але обвинувачені тримали його за одяг та вискочили за ним, де продовжили бити міліціонера. Трамвай продовжував деякий час стояти, вони спостерігали за тим, що відбувалось. Один з обвинувачених замахнувся на потерпілого скляною пляшкою, щоб вдарити його по голові, але потерпілий відбив пляшку, підставивши руку. Вона стверджує, що даний обвинувачений намагався вдарити потерпілого пляшкою саме по голові, а не просто обронив її з руки. Вона злякалась за здоров»я та життя потерпілого та почала кричати, щоб він вскочив назад у вагон, але обвинувачені його тримали. Тільки після того, як порвалась футболка потерпілого, він зміг убігти. Що було далі вона не знає, т.я. трамвай продовжив рух за маршрутом. Під час досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого [PERSON], який розповів та показав, як йому було спричинено тілесні ушкодження 19.08.2013 року обвинуваченими [PERSON], [PERSON], [PERSON] Показання [PERSON] під час слідчого експерименту повністю відповідають показанням потерпілого, які були ним надані раніше ( т. 1 а.с. 52-56). Аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що вину обвинувачених повністю доказано під час судового розгляду та кваліфікує їх дії за ч. 3 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства ( хуліганство), що супроводжується особливою зухвалістю, яка полягає у спричиненні тілесних ушкоджень, тимчасовому порушенні нормальної діяльності громадського транспорту, вчинене групою осіб, пов»язане з опором особам, які припиняють хуліганські дії. Вивченням особи обвинувачених встановлено, що вони на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, працюють, за місцем роботи характеризуються позитивно, мають постійне місце проживання, [PERSON] раніше не судимий, [PERSON] та [PERSON] раніше притягувались до кримінальної відповідальності, [PERSON] за хуліганство, але у відповідності до ст.. 89 КК України, судимості погашені. При призначенні покарання суд враховує характер та ступень суспільної небезпеки скоєного злочину, дані, які характеризують особи обвинувачених, обставини, які пом»якшують покарання - щире каяття, обставин, які обтяжують покарання - не встановлено. Аналізуючи викладене, суд вважає, що обвинувачені за скоєний злочин повинні відбувати покарання у містах позбавлення волі. Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Резолютивна частина:
[PERSON], [PERSON], [PERSON] визнати винуватими у скоєнні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 296 КК України та призначити їм покарання кожному у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. До набрання вироком законної сили обрати у відношенні засуджених [PERSON], [PERSON], [PERSON] запобіжний захід у вигляді утримання під вартою в СІЗО Харківської області, заключивши під варту у залі суду. Строк покарання засудженим обчислювати з 07.04.2014 року - з часу їх фактичного затримання. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд першої інстанції, в порядку ст.. 394 КПК України протягом, 30 днів після проголошення, а для засуджених, які утримуються під вартою, у той же строк з моменту отримання копії вироку. Суддя Ю.В.Шуліка

Результат: guilty