Вид судочинства: commercial
Суддя: Топчій О.А.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
06.12.2018 між ТОВ «ВКП «Гринтекс» - постачальник та ПрАТ «Завод Фрунзе» - покупець укладено договір поставки б/н (далі за текстом - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався поставити окремими партіями у власність покупця гранульоване пресоване лушпиння соняшника разом з усіма супровідними документами, що стосуються товару та підлягають переданню разом із ним відповідно до вимог чинного законодавства України, а покупець зобов`язується своєчасно і належним чином у порядку та на умовах, визначених договором, прийняти та оплатити отриманий товару. Відповідно до умов пунктів 3.1., 3.5. договору ціна за одну метричну тону і сума товару за кожну партію товару визначається сторонами у рахунку та в специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору. Умови оплати партії товару за цим договором встановлюються специфікаціями, невід`ємною частиною цього договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріплюються печатками сторін. Пунктом 5.2. договору визначено, що оплата поставленого товару здійснюється покупцем шляхом внесення 100% передоплати перерахуванням грошових коштів у розмірі, визначеному у рахунку фактурі на розрахунковий рахунок покупця. Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-000019 від 23.01.2019 на суму 231 000,26 грн. Платіжним дорученням №478 від 24.01.2019 позивачем сплачено суму 231 000,26 грн. У зв`язку з тим, що відповідачем свої зобов`язання за договором не виконано та товар позивачеві не поставлено, останній звернувся до відповідача з претензією №0152-973 від 01.10.2019 щодо повернення сплаченої суми авансу в розмірі 226 348,16 грн (231000,26 грн-4652,10 грн кредиторської заборгованості). Відповіді на претензію не надано, товар позивачеві не поставлено, а сплачена сума авансу не повернута. Розглядаючи спір по цій справі по суті спору суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Аналогічні положення закріплено у статтях 525, 526 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов`язком для виконання сторонами. Положеннями ст. 655 ЦК України закріплено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. За приписами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Приписами ч. 2 ст. 693 ЦК України закріплено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Внесення позивачем суми попередньої оплати підтверджується платіжним дорученням №478 від 24.01.2019. Натомість доказів поставки товару відповідачем не надано та посилання позивача не спростовано. Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача. При цьому суд зазначає, що, враховуючи зменшення позивачем розміру позовних вимог, стягненню з відповідач на користь позивача підлягає сума судового збору в розмірі 3 395,22 грн. сума надлишково сплаченого судового збору в розмірі 69,78 грн буде повернута позивачеві ухвалою суду за наявності відповідного клопотання.

Резолютивна частина:
Позов Приватного акціонерного товариства «Завод Фрунзе» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Гринтекс» про стягнення коштів задовольнити в повному обсязі. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКП «Гринтекс» (69121, м. Запоріжжя, вул. Ладозька, б. 4 кв. 77, ідентифікаційний код юридичної особи 41282125) на користь Приватного акціонерного товариства «Завод Фрунзе» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, б. 126-А, ідентифікаційний код юридичної особи 00236010) попередню оплату у розмірі 226 348,16 грн (двісті двадцять шість тисяч триста сорок вісім гривень 16 коп), судовий збір у розмірі 3 395,22 грн (три тисячі триста дев`яносто п`ять гривень 22 коп.). Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено та підписано 10 січня 2020 року. Суддя О.А. Топчій

Результат: granted