Вид судочинства: commercial
Суддя: Калініченко Н.В.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02

Обставини справи:
Перший заступник прокурора м. Харкова, м. Харків, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумаго - Графік", м. Харків, заборгованості за договором оренди у загальній сумі 97 712,46 грн., у тому числі орендну плату в сумі 89 638,83 грн. та пеню у сумі 8 073,63 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує на неналежне виконання з боку відповідача покладених на нього зобов'язань за договором оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року щодо повного та своєчасного внесення орендної плати за цим договором. Ухвалою господарського суду Харківської області від 09 грудня 2013 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5014/13 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 23 грудня 2013 року. В призначене судове засідання 23 грудня 2013 року з'явились прокурор та позивач. Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позов та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав. Разом з цим, 19 грудня 2013 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі №922/5014/13 з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання". Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами. Прокурор та позивач позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. 18 травня 2006 року між позивачем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків (орендодавець) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Шумаго - Графік", м. Харків, укладено договір оренди № 2609-Н. Відповідно до пункту 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення (кім. №№ 1-7, 17-19, 22-24), розміщені на 1-му поверсі будівлі (інв. №10310800, Літ. № Б-2) громадсько-побутового корпусу №80, загальною площею 434,3 кв.м, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 87, що знаходяться на балансі Харківського професійного ліцею машинобудування (балансоутримувач) з метою розміщення виробництва поліграфічної продукції. Вартість майна визначена згідно з незалежною оцінкою станом на 30 листопада 2005 року і становить 357 500 грн. Відповідно до п. 2.2 договору, орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання - передачі Майна. Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного сторонами 18 травня 2006 року. Згідно пункту 3.1. договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - березень 2006 року, 3 124,57 грн. (згідно додатку № 3). Згідно до п.5.2. договору відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також всі податки і збори, передбачені законодавством України. Відповідно до п. 3.3. договору, орендна плата перераховується відповідачем щомісяця, до 10 числа місяця наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики, у наступному порядку. - безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 50%; - на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 50%. Відповідно до п. 10.1. договору, з урахуванням додаткових угод до нього, він діє до 15 лютого 2013 року. Додатковою угодою № 3 від 18 березня до договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року внесено зміни до розділу 1 договору та зазначено, що майно передається в оренду з метою розміщення виробництва поліграфічної продукції - 387,50 кв.м., розміщення офісу - 46,80 кв.м. Додатковою угодою № 9 від 01 листопада 2012 року до договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року востаннє внесено зміни до пункту 3.3. договору, який викладено у наступній редакції: "Орендна плата перераховується орендодавцем до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики, у співвідношенні:. - безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 70%; - на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%". Додатковою угодою № 11 від 08 листопада 2011 року до договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року востаннє змінено пункт 3.1. договору та зазначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 зі змінами, становить без ПДВ за перший місяць перерахунку - березень 2012 року - 9 972,56 грн. (згідно додатку № 1 до цієї додаткової угоди). 29 серпня 2013 року сторонами було підписано угоду про розірвання договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року, пунктом 1 якої сторони погодили вважати цей договір розірваним 15 лютого 2013 року. 15 лютого 2013 року на виконання умов зазначеної угоди, сторонами підписано акт приймання - передачі орендованого майна до договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року, відповідно до якого орендовані за договором приміщення повернуто позивачу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом всього терміну дії договору оренди належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, однак, в порушення умов спірного договору, відповідач не сплачував орендну плату на користь позивача своєчасно та у повному обсязі, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість з орендної плати перед позивачем за період з січня 2012 року по 15 лютого 2013 року, яка станом на 08 листопада 2013 року складає 89 638,83 грн. та до цього часу не погашена. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Окрім того, суд відзначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року із наступними змінами та доповненнями, відповідно до ч. 1 ст. 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. Крім того, згідно частини 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Відповідно до частини 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі. За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені прокурором та позивачем стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 89 638,83 грн. за договором оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року за період з січня 2012 року по 15 лютого 2013 року нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того прокурором та позивачем заявлена до стягнення пеня у розмірі 8 073,63 грн. Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Пунктом 3.5. договору сторонами пердбачено відповідальність відповідача за несвоєчасне перерахування або не в повному обсязі орендної платні у вигляді пені у розмірі 0,5%. Пунктом 3.5. договору в редакції додаткової угоди № 9 від 01 листопада 2012 року до договору оренди № 2609-Н від 18 травня 2006 року встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Враховуючи наведені норми закону, беручи до уваги прострочення виконання відповідачем основного зобов'язання, суд зазначає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у сумі 4843 грн. (за період з 13 лютого 2012 року по 13 серпня 2012 року, з 13 березня 2012 року по 13 вересня 2012 року, з 13 квітня 2012 року по 13 жовтня 2012 року, з 13 травня 2012 року по 13 листопада 2012 року, з 13 червня 2012 року по 13 грудня 2012 року, з 13 липня 2012 року по 13 січня 2013 року, з 13 серпня 2012 року по 13 лютого 2013 року, з 13 вересня 2012 року по 15 лютого 2013 року, з 13 жовтня 2012 року по 15 лютого 2013 року, з 13 листопада 2012 року по 15 лютого 2013 року, з 13 грудня 2012 року по 15 лютого 2013 рокуу, з 13 січня 2013 року по 15 лютого 2013 року, з 13 лютого 2013 року по 15 лютого 2013 року). В решті позовних вимог про стягнення пені суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити у зв'язку з тим, що прокурором та позивачем за рештою суми пені її нарахування здійснювалось з порушенням, оскільки таку нараховано на загальну суму боргу та за період з 20 січня 2012 року по 15 лютого 2013 року (згідно розрахунку пені арк. с. 30), тобто в решті - пеня нарахована за період обраний у довільному порядку та нараховано на загальну суму заборгованості, а не на суму боргу по кожному місяцю окремо, а тому позов в частині стягнення пені у сумі 3230,63 грн. задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1 720,50 грн. Виходячи з викладеного та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумаго-Графік", 61060, м. Харків, вул. 50-річчя СРСР, буд. 30, к. 47 (в тому числі з р/р 26000013709 у філії № 3 Акціонерно Східно-Українського Банку "ГРАНТ", код ЄДРПОУ 33818894) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18 (р/р 31118094700005, ГУДКСУ у Харківській області, УДКСУ у Комінтернівському районі м. Харкова, код ЄДРПОУ УДКСУ 37999680, МФО 851011) заборгованість по орендній платі у розмірі 89 638,83 грн. та 4 843 грн. пені. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шумаго-Графік", 61060, м. Харків, пр-т 50 річчя СРСР, буд. 30, кв. 47 (в тому числі з р/р 26000013709 у філії № 3 Акціонерно Східно-Українського Банку "ГРАНТ", код ЄДРПОУ 33818894) на користь державного бюджету України (одержувач - УДК у Дзержинському районі м. Харкова, № рахунку 31210206700003, код ЄДРПОУ 24134567, банк одержувача - ГУДКУ у Харківській обл., МФО 851011) судовий збір в сумі 1 720,50 грн. Видати накази після набрання рішенням законної сили. В решті позову відмовити. На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд. Повне рішення складено 25.12.2013 р. Суддя Калініченко Н.В. Справа № 922/5014/13

Результат: partial