Вид судочинства: administrative
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач 04.11.19 р. звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. За ухвалою судді від 06.11.19 р. позовна заява була залишена без руху. 09.12.19 р. позивач усунув недоліки позовної заяви. За ухвалою суду від 16.12.19 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження, без виклику сторін. Не викликав суд і вказаного позивачем у тексті позовної заяви свідка, так як всупереч вимогам ст. 92 КАС України позивачем не було зазначено, які обставини свідок може підтвердити. Вказану вище ухвалу суду та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідачем отримано під розпис 17.09.19 р.. За станом на 03.01.20 р. відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. У своєму позові позивач просить визнання дій відповідача протиправними та скасувати постанову серії БАА № 373477 від 26.10.19 р. про накладення на нього адмінстягнення у справі про адмінправопорушення; закрити провадження у справі про адмінправопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях адмінправопорушення.Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що о 18 год. 30 хв. 26.10.19 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській відповідачем як поліцейським щодо нього було винесено оскаржувану постанову. За останньою він визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого КУпАП; його зобов`язано сплатити 425 грн. штрафу. За змістом оскаржуваної постанови він о 15 год. 30 хв. 26.120.19 р. в м. Ковелі Волинської області, по вул. Варшавській, керуючи автомобілем марки «Фіат Добло», р. н. [NUMBER] , (далі - автомобіль, т/з) переїхав суцільну смугу руху; був непристебнутим ременем безпеки та під час вимушеної зупинки не була увімкнена аварійна сигналізація, чим скоїв адмінправопорушення, передбачене ст. 122, 121, ч. 2 т. 122 КУпАП. Зазначає, що він не допускав зазначених інспектором порушень, так як керуючи автомобілем рухався по вул. Варшавській по правій смузі дорожнього руху, після проїзду перехрестя доріг: вул. Варшавської - Володимирської проїхав біля 150 м, попереду його у крайній правій частині автодороги рухався автомобіль марки «Форд Транзит» з увімкненими аварійними стопами зі швидкістю 10 - 15 км/год. Переконавшись, що зустрічний транспорт відсутній, він здійснив обгін вказаного вище автомобіля, після чого був зупинений поліцейським. Як стало відомо пізніше, той автомобіль рухався на буксирі автомобіля марки «Ауді». Інспектор пояснив йому, що він порушив правила виконання обгону, так як виїхав на смугу зустрічного руху та перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки і на вимогу поліцейського про зупинку не увімкнув аварійного сигналу, також - не був пристебнутим ременем безпеки. Він же заперечив факт вчинення правопорушення. Незважаючи на це, поліцейський виніс оскаржувану постанову. Останній не надав належного пояснення щодо вчинення порушення, не вжив заходів для спростування його пояснень і підтвердження його винуватості. Покликаючись на п. 34 ПДР України, зазначає, що у нього була увімкнена аварійна світлова сигналізація під час зупинки автомобіля поліцією, він був пристебнутий ременем безпеки і при зупинці його автомобіля - ремінь безпеки зняв. Норми КУпАП передбачають відповідальність за користування зовнішніми освітлювальними сигналами на старті руху чи зміни його напрямку. Аварійна сигналізація за нормами ПДР України вважається попереджувальним сигналом. Тому правопорушенням вважається не будь - яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а лише - здійснення руху на початку чи при зміні його напрямку. Зупинення на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку. Тому штраф за неувімкнену аварійну сигналізацію під час руху зупинення автомобіля поліцією вважає незаконним. Зазначає про відсутність у відповідача права на притягнення його до адмінвідповідальності без доказів. Покликаючись на ст. 283 КУпАП, судову практику, просить позов задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позов безпідставний та не підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, зазначені позивачем та передбачені КУпАП, покладено на органи Національної поліції. За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом. Як слідує із змісту ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобіганню правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. При розгляді даної справи суд перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови на момент її винесення. Як вбачається зі змісту копії оскаржуваної постанови, вона винесена 26.10.19 р. у м. Ковелі Волинської області відповідачем як поліцейським. Копія оскаржуваної вручена особі під розпис. Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно - владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Ст. 213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом. Відповідно до ст. 222 КУпАП саме органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, за які притягнуто відповідачем позивача до адмінвідповідальності оскаржуваною постановою. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що розгляд справ про такі адміністративні правопорушення відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у цьому випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення. Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції. Однак адміністративний позов позивачем заявлено до поліцейського роти з обслуговування м. Ковеля УПП у Волинській області, тобто, до неналежного відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Таким чином з наведених норм слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може бути здійснена судом лише за клопотанням і зі згоди позивача. Позивач же такого клопотання до суду не подавав, заклавши позов саме до поліцейського Нивчика В.В.. За наведених обставин суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову. На підставі наведеного,

Резолютивна частина:
У задоволенні позову відмовити. Рішення суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення. Повне найменування сторін: позивач: [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] ; відповідач: [PERSON] , сержант поліцейської роти з обслуговування м. Ковеля Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса місця служби - 45008, м. Ковель Волинської області, вул. Незалежності, 156. Головуючий:І. М. Логвинюк

Результат: denied