Вид судочинства: criminal
Суддя: Бабенко Ю. П.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи військовослужбовцем за мобілізацією, перебуваючи на посаді водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 2 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 07.08.2022 року, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без дозволу командування та без поважних причин, 07 серпня 2022 року приблизно о 13.00 годині самовільно залишив місце проходження військової служби, а саме місце розташування військової частини [NUMBER] в [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) та до 07 червня 2023 року, в умовах воєнного стану, незаконно, постійно перебував поза межами місця проходження служби, проводячи час на власний розсуд. 04 грудня 2023 року між [PERSON] та прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони [PERSON] було укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до умов вказаної угоди [PERSON] та прокурор у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 5 ст. 407 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання за ч. 5 ст. 407 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.На підставі ст. 62 КК України узгодили замінити основне покарання [PERSON] за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки. Також у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] , його захисник - адвокат [PERSON] та прокурор підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Прокурор, обвинувачений та захисник просили суд затвердити угоду. Дослідивши угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, дії [PERSON] за ч. 5 ст. 407 КК України кваліфіковано правильно, тобто самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби). Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України. Наслідки укладення та затвердження судом угоди про визнання винуватості були роз`яснені [PERSON] , який наслідки зрозумів і наполягав на затвердженні угоди. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що укладена угода підлягає затвердженню. При цьому, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 15 від 28.12.1996 «Про практику призначення військовослужбовцям покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні» зазначав, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні застосовується у випадках, коли засуджених можна залишити на військовій службі й виправити в умовах дисциплінарної частини. Цей вид покарання може бути застосований і до військовослужбовців, які вчинили злочини середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі, за умови, що суд, враховуючи особу винного й обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, дійде висновку про можливість призначення такого покарання. Суд бере до уваги, що [PERSON] вчинив злочин за пред`явленим обвинуваченням за ч. 5 ст. 407 КК України до набрання законної сили Законом України від 13 грудня 2022 року № 2839-IX, яким було змінено ч.1 ст.69 КК України, а тому до нього може бути застосовано ч. 1 ст. 69 КК України. Цивільний позов, речові докази та судові витрати відсутні. В строк відбуття покарання [PERSON] слід зарахувати термін перебування під вартою з 07.06.2023 року, коли до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 21.06.2023 року, коли він був звільнений із слідчого ізолятора після сплати застави. Запобіжний захід [PERSON] до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді застави. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Угоду про визнання винуватості від 04 грудня 2023 року, що укладена у кримінальному провадженні за № 62022170020001019 між [PERSON] та прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони [PERSON] , - затвердити. [PERSON] визнати винуватим за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити призначене [PERSON] покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки триманням у дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки. Строк відбування призначеного [PERSON] покарання обчислювати з дня його прибуття до дисціплінарного батальйону військовослужбовців. Зарахувати [PERSON] у строк відбування покарання строк тримання його під вартою з 07.06.2023 року по 21.06.2023 року із розрахунку один день тримання під вартою за один день тримання у дисціплінарному батальйоні військовослужбовців. Запобіжний захід [PERSON] до набрання вироком законної сили залишити у вигляді застави. На вирок суду може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Повний текст вироку суду складено 05.01.2024 року. Суддя:

Результат: guilty