Вид судочинства: criminal
Суддя: Клімашевська І. В.
Дата ухвалення: 2024-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
03.10.2023 у період часу з 17 год. 21 хв. по 17 год. 31 хв. [PERSON] , перебуваючи в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП [PERSON] , діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з [PERSON] , яка також знаходилась з ним в приміщенні магазину, взяли з полиць наступний товар: дезодорант Old Spise 50 мл вартістю 120,00 грн., який [PERSON] поклав до правого рукава куртки, в якій був одягнений; комплект постільної білизни Viluta Ранфорс вартістю 1013,00 грн., який [PERSON] поклала до пакету, що [PERSON] мав при собі та, не розрахувавшись за вказані товари, пройшовши касову зону, залишили приміщення магазину, а товаром розпорядилася на власний розсуд. У судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день і час вони з [PERSON] зайшли до магазину «[INFO]», що знаходиться на [ADDRESS]. Вже в магазині вони домовились вкрасти комплект постільної білизни, а дезодорант він взяв сам, поклавши його у рукав куртки. Але [PERSON] бачила це. Потім він взяв пакет , в який [PERSON] поклала постільну білизну та вийшов з магазину, не розрахувавшись за товар. Щодо вчиненого шкодує, щиро кається. Більше такого вчиняти не буде, зробив для себе висновки, тому просив суворо не карати. Зазначив, що шкоду потерпілій вони відшкодували в повному обсязі та вона не має до них претензій. Також, встановлено, що 03.10.2023 у період часу з 17 год. 21 хв. по 17 год. 31 хв. [PERSON] , перебуваючи в приміщенні магазину « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП [PERSON] , діючи умисно, в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з [PERSON] , який також знаходився з нею у приміщенні магазину, взяли з полиць наступний товар: дезодорант Old Spise 50 мл вартістю 120,00 грн., який [PERSON] поклав до правого рукава куртки, в якій був одягнений; комплект постільної білизни Viluta Ранфорс вартістю 1013,00 грн., який [PERSON] поклала до пакету, що [PERSON] мав при собі та, не розрахувавшись за вказані товари, пройшовши касову зону, залишили приміщення магазину, а товаром розпорядилася на власний розсуд. У судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, пояснивши, що дійсно вчинила разом з [PERSON] крадіжку дезодоранту та постільної білизни за обставин, як вони зазначені у обвинувальному акті. Не заперечувала щодо дати та місця вчинення злочину, як вони зазначені в обвинуваченні, а також погодилась з вартістю викраденого майна, що їй інкриміновано. Про вчинене шкодує та щиро кається. Просила врахувати, що у неї на утриманні є малолітня дитина. Оскільки пояснення обвинувачених відповідали фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюється, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу. Суд вважає, що вина обвинуваченого [PERSON] доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з [PERSON] , вчинив таємне викрадення майна, що належить ФОП [PERSON] на загальну суму 1133,00 грн. Вирішуючи питання про призначення покарання [PERSON] , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, [PERSON] вчинив тяжкий злочин. Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що [PERSON] є неодноразово судимою особою, має молодий вік, на обліку в диспансерах не перебуває. До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому [PERSON] необхідно призначити в межах санкції статті, за якою його визнано винним - у виді позбавлення волі. Водночас, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим [PERSON] кримінального правопорушення, беручи до уваги особу винного, який, хоча і є судимою особою, але на обліку в диспансерах не перебуває, має молодий вік, зважаючи на наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, а також - позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку. Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку. Крім того, оскільки обвинувачений вчинив даний злочин до постановлення вироку Ковпаківським районним судом м.Суми від 09.11.2023 року, то остаточне покарання [PERSON] слід визначити за правилами ч.4 ст.70 та ч.3 ст.72 КК України: за сукупністю кримінальних правопорушень, з ухваленням рішення про самостійне виконання даного вироку та вироку Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.11.2023 року, яким [PERSON] засуджений до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., оскільки штраф на час ухвалення даного вироку обвинуваченим не сплачено. Також суд вважає, що вина обвинуваченої [PERSON] доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона в умовах воєнного стану та за попередньою змовою з [PERSON] , вчинила таємне викрадення майна, що належить ФОП [PERSON] на загальну суму 1133,00 грн. Вирішуючи питання про призначення покарання [PERSON] , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, [PERSON] вчинила тяжкий злочин. Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що вона є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, має на утриманні малолітню дитину. До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини обвинуваченою, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданих збитків. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покрання слід призначити в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою [PERSON] кримінального правопорушення, беручи до уваги особу винної, яка є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, має на утриманні дитину, зважаючи на наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку. Звільняючи обвинувачену [PERSON] від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за її поведінкою в період іспитового строку. Згідно ст.ст.118,124 КПК України з [PERSON] та [PERSON] на користь держави необхідно стягнути в дольовому порядку витрати на залучення експерта на суму 717 грн., а саме: по 358,50 грн з кожного. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки, та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене даним вироком, та покарання, призначене вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 09.11.2023 року, яким [PERSON] засуджений до штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., виконувати самостійно. [PERSON] визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді 5 років позбавлення волі: На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 рік, та відповідно до ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки: 1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнути з [PERSON] на користь держави частину суми витрат понесених на залучення експерта - в розмірі 358,50 грн. Стягнути з [PERSON] на користь держави частину понесених по справі витрат на залучення експерта - в розмірі 358,50 грн. Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засуджених - з моменту отримання копії вироку. Суддя [PERSON]

Результат: guilty