Вид судочинства: civil
Суддя: Яненко Г. М.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
28 листопада 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Вимоги позивача мотивовано тим, що відносини між ним та відповідачем фактично припинились з 12.12.2016 року сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно поділу майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем немає. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він наполягає на розірванні шлюбу. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлена судом про дату та час розгляду справи, також в судове засідання не з'явилася. Про її обізнаність щодо місця й часу розгляду справи свідчить подана нею заява, у якій відповідач з позовними вимогами погодилася у повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі та залишити їй шлюбне прізвище. При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, яке було видане 18.01.2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 34, серії [NUMBER], сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до змісту позову, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільна дитина проживає з матір'ю, відповідачем по справі та надалі буде проживати з нею. Спору, відносно поділу майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем немає. Вказане підтверджено і у письмових поясненнях відповідача. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. Згідно ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідач у своїй заяві виявила бажання залишити шлюбне прізвище, що не суперечить приписам ст. 113 СК України. За відсутності відповідного клопотання, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Резолютивна частина:
Позовну заяву [PERSON] - задовольнити. Шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який був зареєстрований 18 січня 2014 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 34 - розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачці залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Результат: granted