Вид судочинства: commercial
Суддя: Демидов В.О.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» в якому просить: - розірвати договір №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія 488», Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»; - виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» з нежилих приміщень загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованість з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., заборгованість з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в сумі 4 489,80 грн., пеню в сумі 525,33 грн., інфляційні втрати в сумі 195,06 грн. та 3% річних в сумі 68,38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів. Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2017 порушено провадження у справі №910/11010/17, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та призначено розгляд справи на 10.08.2017. 01.08.2017 позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, посилаючись на те. що після його звернення до суду відповідач сплатив частину боргу по заборгованості за компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою. Просив розірвати договір №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія 488», Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація»; виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» з нежилих приміщень загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованість з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., пеню в сумі 384,48 грн., інфляційні втрати в сумі HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1"142,68HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1" . 3% HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1"50,05HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1" . 09.08.2017 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що внаслідок пожежі унеможливлено використання за призначенням орендованого приміщення, а невикористання за призначенням страхового відшкодування позивачем спричиняє неможливість експлуатації приміщення. В такому випадку законодавство зобов`язує орендодавця звільнити орендаря від сплати оренди. Додатково зазначив, що компенсація за користування земельною ділянкою позивачу оплачена повністю за весь термін дії договору оренди, не зважаючи на неможливість використання приміщення. Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2017 у зв`язку із необхідністю витребування додаткових доказів по справі, розгляд справи відкладено на 31.08.2017. 18.08.2017 позивач подав до Господарського суду м. Києва пояснення по справі, у яких зазначив, що факт наявності заборгованості відповідача з орендної плати в сумі 12 976,27 грн. за період з 23.12.2016 по 31.03.2017 підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 у справі № 910/5645/17. Станом на час подання цього позову відповідач продовжує не сплачувати орендну плату, внаслідок чого за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 утворилась заборгованість у розмірі 12 315,59 грн. 23.08.2017 відповідач подав до Господарського суду м. Києва письмові пояснення по справі та додаткові документи для долучення до матеріалів справи. Судове засідання призначене на 31.08.2017 не відбулось, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О. Враховуючи те, що суддя Демидов В.О. вийшов з лікарняного, судом відповідно до ухвали від 06.09.2017 справу №910/11010/17 призначено до розгляду на 19.09.2017. Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2017 за клопотанням представників позивача та відповідача продовжено строк вирішення спору у справі №910/11010/17 на п`ятнадцять днів та у зв`язку із необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 26.09.2017. Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2017 на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі №910/11010/17 призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №910/11010/17 зупинено до закінчення проведення судової експертизи та отримання висновку експерта. Відповідно до супровідного листа №01-16372/17 від 05.10.2017, у зв`язку із призначенням судової експертизи, матеріали справи №910/11010/17 у відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 30.10.2017 до господарського суду міста Києва надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №20237/17-43 від 27.10.2017 з проханням погодити термін проведення судової експертизи у строк понад 90 календарних днів, здійснити оплату судової експертизи, а також клопотанням судового експерта Псярнецького Д.В. про забезпечення додатковими матеріалами, які необхідні для надання висновку судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2017 поновлено провадження у справі №910/11010/17 для розгляду клопотання судового експерта про забезпечення додатковими матеріалами, які необхідні для надання висновку судової будівельно-технічної експертизи. Задоволено клопотання судового експерта про забезпечення додатковими матеріалами, які необхідні для надання висновку судової будівельно-технічної експертизи у справі №910/11010/17. Зобов`язано Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» надати суду в десятиденний строк для подальшого направлення судовому експерту документів, зазначених у клопотанні №20237/17-43, а саме: технічний паспорт БТІ на групу нежитлових приміщень, загальною площею 174,40 кв.м. в будинку №73 (літера «Б») по вул. Ломоносова у м. Києві; якісну копію Акту про пожежу від 08.12.2015; акти обстеження, звіти, висновки тощо (якщо такі складались після 08.12.2015), щодо технічного стану конструкцій та нежитлових приміщень, загальною площею 174,40 кв.м. в будинку №73 (літера «Б») по вул. Ломоносова у м. Києві. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку, оригінал якого було направлено на адресу вказаної юридичної особи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз листом №20237/17-43 від 27.10.2017, докази здійснення попередньої оплати судової експертизи надати суду. Надано згоду на проведення судової експертизи у справі №910/11010/17 у строк, що перевищує 90 календарних днів. Провадження у справі №910/11010/17 зупинено до закінчення проведення судової будівельно-технічної експертизи. 19.02.2018 та 02.03.2018 відповідач подав до Господарського суду м. Києва заяви про долучення документів до матеріалів справи. 17.05.2019 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Псярнецького Д.В. про забезпечення умов роботи судових експертів по місцезнаходженню об`єкта дослідження, в якому судовий експерт просить суд: повідомити сторони у справі про необхідність бути присутніми під час проведення обстеження експертами 20.06.2019 з 11:00-11:15. год об`єкта дослідження - групи нежитлових приміщень, загальною площею 174,40 кв.м. в будинку № 73 (літера «Б») по вул. Ломоносова у м. Києві та забезпечення безперешкодного доступу до об`єкта, а також належних умов для їх роботи. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019 поновлено провадження у справі №910/11010/17 для розгляду клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Псярнецького Д.В. про забезпечення умов роботи судових експертів по місцезнаходженню об`єкта дослідження. Задоволено клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Псярнецького Д.В. про забезпечення умов роботи судових експертів по місцезнаходженню об`єкта дослідження. у справі №910/11010/17. Повідомлено учасників справи про необхідність бути присутніми 20.06.2019 з 11:00- 11:15 год. під час проведення обстеження експертами об`єкта дослідження - групи нежитлових приміщень, загальною площею 174,40 кв.м. в будинку № 73 (літера «Б») по вул. Ломоносова у м. Києві. Зобов`язано сторін забезпечити судовим експертам безперешкодний доступ до об`єкта дослідження та належні умови для їх роботи. Провадження у справі №910/11010/17 зупинено до закінчення проведення судової будівельно-технічної експертизи. 26.09.2019 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 20237/17-43 від 23.09.2019 та матеріали справи № 910/11010/17. Ухвлою Господарського суду міста Києва від 30.09.2019 поновлено провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 17.10.19 о 09:45 год. 09.10.2019 позивач подав до Господарського суду міста Києва заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить закрити провадження у справі в частині вимог про розірвання договору №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія 488», Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація». Просить виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» з нежилих приміщень загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованість з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., пеню в сумі 525,33 грн., інфляційні втрати в сумі 195,06 грн. та 3% річних в сумі 68,38 грн. 17.10.2019 відкладено розгляд справи на 07.11.2019, а 07.11.2019 на 12.12.2019. 21.11.2017 позивач подав до Господарського суду м. Києва клопотання про долучення документів до матеріалів справи. 12.12.2019 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 09.01.2020. В судове засідання 09.01.2020 з`явилися представники позивача та відповідача. Суд перейшов до розгляду заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить закрити провадження у справі в частині вимог про розірвання договору №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Софія 488», Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація». Представник відповідача не заперечував проти задоволення заяви про зменшення позовних вимог. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд приймає дану заяву до розгляду, у зв`язку з чим розгляду підлягають вимоги позивача про виселення відповідача, зобов`язання його передати позивачу спірні нежилі приміщення, та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., пені в сумі 525,33 грн., інфляційнHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1"HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1" 195,06 . 3% 68,38 . В судовому засіданні 09.01.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Статтею 194 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини. 10.07.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (як орендодавцем), Закритим акціонерним товариством «Софія-488» (організаційно-правову форму змінено на «Товариство з обмеженою відповідальністю», як орендарем) та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 490 (надалі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець на підставі рішень Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 «Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва» та протоколу засідання Постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 12.06.2012 № 121 передає, а орендар - приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва (надалі - об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: вул. Ломоносова, буд. № 73 літера Б для надання побутових послуг. Відповідно до п. 2.1 договору об`єктом оренди є: нежиле приміщення, загальною площею: 174,70 кв.м., в т.ч. 1 поверх - 174,70 кв.м., згідно з викопіюванням з по поверхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору. Згідно з п. п. 3.1, 3.2, 3.3 та 3.6 договору за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 22.09.2011 № 34/6250. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що є невід`ємною частиною цього договору за квітень 2012 становить: 16,69 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що складає 2916,61 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці. Крім орендної плати орендар сплачує: компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, яка за квітень 2012 складає: 605,24 грн на місяць. Орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача) КП «Київжитлоспецексплуатація», починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та компенсації витрат підприємства є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди орендодавцеві. 10.11.2015 вказаний договір був підписаний сторонами у новій редакції (договір № 490-1 від 10.11.2015). Згідно з п. 3.1 договору № 490-1 від 10.11.2015 за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 21.04.2015 № 415/1280. Крім орендної плати орендар сплачує підприємству-балансоутримувачу компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди (п. 3.1.1 договору № 490-1 від 10.11.2015). Сторони у п. п. 3.6 та 3.7 договору № 490-1 від 10.11.2015 узгодили, що орендна плата та компенсація витрат підприємства сплачується орендарем на рахунок підприємства-балансоутримувача щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця, починаючи з дати підписання договору. Відповідно до п. 3.8 договору № 490-1 від 10.11.2015, у разі, якщо орендар не може використовувати орендоване майно у зв`язку з необхідністю проведення ремонтних робіт, за його клопотанням рішенням орендодавця на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності на період виконання ремонтних робіт орендна плата може бути зменшена на 50% для об`єктів площею до 150 кв.м. на строк не більше 3 місяців, а для об`єктів площею більше 150 кв.м., на строк не більше 6 місяців. Інформація щодо неможливості використання орендованого майна підтверджується відповідним актом, складеним орендарем та підприємством-балансоутримувачем. Передбачена цим пунктом зменшена орендна плата може бути встановлена один раз протягом строку дії цього договору. Пунктом 3.12 договору № 490-1 від 10.11.2015 визначено, що у разі припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою до дня повернення об`єкта за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою та компенсацією витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу. Орендодавець зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою (п. 4.2.3 договору). Орендодавець має право відмовитися від договору та вжити необхідних заходів для примусового виселення орендаря при несплаті орендарем орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою протягом 3 місяців підряд з дня закінчення строку платежу (п. 5.1.3 договору). Згідно з п. 9.1 договору № 490-1 від 10.11.2015 цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 10.11.2015 по 08.11.2018. Одностороння відмова від договору не допускається, крім випадку, передбаченого п.5.1.3 цього договору. Лист з відмовою від договору направляється поштою з повідомленням про вручення за місцезнаходженням орендаря, вказаним у договорі. Договір є розірваним з дати одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору, або з дати повернення орендодавцю відмови від договору з відміткою відділення зв`язку про відсутність орендаря за вказаною адресою (п. 9.3 договору № 490-1 від 10.11.2015). Звертаючись до суду з цим позовом, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» посилалось на неналежне виконання відповідачем умов договору №490-1 від 10.11.2015 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів, у зв`язку із чим просив виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» з нежилих приміщень загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Софія 488» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованість з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., пеню в сумі 525,33 грн., інфляційні втрати в сумі 195,06 грн. та 3% річних в сумі 68,38 грн. Вислухавши пояснення представників сторін дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами вже розглядався спір щодо стягнення із ТОВ «Софія 488» заборгованості з орендної плати за цим же договором № 490-1 від 10.11.2015 у розмірі 12 976,27 грн за період із 23.12.2016 по 31.03.2017, заборгованості з компенсації витрат за користування земельною ділянкою у розмірі 1 765,54 грн за період із 01.03.2017 по 31.03.2017. Таким чином між сторонами у справі № 910/5645/17 розглядався спір за тим самим договором, проте за інший період. Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 у справі № 910/5645/17 позов комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення 15 486,64 грн. задоволено. Стягнуто із ТОВ «Софія 488» орендну плату у розмірі 12 976,27 грн, компенсацію витрат за користування земельною ділянкою у розмірі 1 765,54 грн, 62,11 грн 3 % річних, 155,34 грн інфляційних втрат та 527,38 грн пені. Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивачем доведено порушення ТОВ «Софія 488» умов договору оренди № 490-1 від 10.11.2015 в частині оплати орендних платежів та компенсацій витрат, доказів оплати відповідачем суми заборгованості до суду надано не було. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2017 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову. Постанова апеляційного суду обґрунтована ч. 6 ст. 762 ЦК України, адже відповідач не зобов`язаний здійснювати оплату спірних орендних платежів та сум компенсацій витрат за період, коли він був позбавлений можливості використовувати орендоване приміщення внаслідок пожежі. Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 910/5645/17 касаційну скаргу комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.11.2017 - без змін. Судами у справі № 910/5645/17 встановлено, що 08.12.2015 в орендованому відповідачем приміщенні сталася пожежа внаслідок необережного поводження з вогнем невідомих осіб, що підтверджується актом про пожежу від 08.12.2015, довідкою Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві від 15.12.2015. Враховуючи факт пожежі, що призвело до неможливості використовувати орендоване приміщення, між сторонами був укладений додатковий договір до договору від 10.11.2015 № 490-1, за яким відповідач був звільнений від сплати орендних платежів з 22.06.2016 по 22.12.2016 на час проведення ремонтно-відновлюваних робіт. Неможливість використання об`єкту оренди підтверджується листом КП «Київжитлоспецексплуатація» 062/15/1/13-2481 від 05.04.2017, в якому зазначено, що згідно висновків будівельної лабораторії КП «Київжитлоспецексплуатація» 191/05 експлуатація нежилого будинку № 73 літера Б на вул. Ломоносова неможлива. Погоджуючись з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вказаним вище договором оренди за період з 23.12.2016 по 31.03.2017, тобто після закінчення (спливу) шестимісячного терміну звільнення від орендних платежів, суд касаційної інстанції виходив з того, що ТОВ «Софія 488» як наймач був позбавлений, починаючи із 08.12.2015, можливості користуватися орендованим майном через обставини, за які він не відповідає, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано зробив висновки, що відповідач звільняється від орендних платежів за весь час неможливості такого користування. Нарахування позивачем орендної плати в розмірі 12 976,27 грн та 1 765,54 грн компенсації витрат підприємства суперечить положенням ч. 6 ст. 762 ЦК України. Також касаційний суд відхилив доводи позивача щодо порушення апеляційним судом вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», адже ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою передбачено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди кореспондується із ч. 6 ст. 762 ЦК України. Таким чином, суд касаційної інстанції у справі № 910/5645/17 дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки нарахування орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за період, в який відповідач був позбавлений користуватись спірним приміщенням, є неправомірним. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»). Відповідно до частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили. Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Звертаючись до суду з цим позовом, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» посилалось на неналежне виконання відповідачем умов договору №490-1 від 10.11.2015 в частині сплати орендних платежів за період з 01.04.2017 по 30.06.2017 в сумі 12 315,59 грн., у зв`язку із чим ним також було нараховано пеню в сумі 525,33 грн., інфляційні втрати в сумі 195,06 грн. та 3% річних в сумі 68,38 грн. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази приведення орендованого приміщення нежилого будинку № 73 літера Б на вул. Ломоносова у стан, придатний для використання орендарем. Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 23.09.2019 № 20237/17-43, проведеного в цій справі №910/11010/17, загальний технічний стан нежитлової будівлі літер «Б», загальною площею 174,40 кв.м., розташованої по вул. Михайла Ломоносова, 73 в Голосіївському районі міста Києва, станом на момент дослідження (20.06.2019) можливо оцінювати як аварійний (категорія « 4») (в будівлі є конструкції категорії відповідальності А та Б у аварійному або вже зруйнованому стані). Нежитлова будівля не придатна до експлуатації. Використання приміщень нежитлової будівлі можливе лише після відновлення її експлуатаційної придатності у визначений на основі відповідних розрахунків та аналізу спосіб. Основною причиною, станом на момент дослідження, аварійного технічного стану нежитлової будівлі літер «Б», загальною площею 174,40 кв.м., розташованої по вул. Михайла Ломоносова, 73 в голосіївському районі міста Києва, є горіння конструкцій, технічний вплив та дія газоподібних продуктів горіння на конструкції і їх опорядження під час пожежі, що за даними матеріалів справи відбулась 08.12.2015. Додатковими причинами (в сукупності з основною) аварійного технічного стану будівлі також є: перевищення ефективної тривалості експлуатації конструкцій будівлі та їх опоряджувальних покриттів до капітального ремонту (заміни); вплив на конструкції та їх опорядження рідини під час гасіння пожежі; порушення (внаслідок пошкодження, руйнування або демонтажу огороджуючих елементів) тепло-вологістного режиму в приміщеннях будівлі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Частиною 1 ст. 12 вказаного Закону визначено, що договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»). В статті 762 ЦК України зазначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Як встановлено імперативними приписами ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Визначальною умовою звільнення від орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Враховуючи вказані норми матеріального права, а також висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 23.09.2019 № 20237/17-43, відповідно до якого спірна нежитлова будівля не придатна до експлуатації, суд дійшов висновку, що нарахування орендної плати за період, в який відповідач був позбавлений користуватись спірним приміщенням, є неправомірним, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія 488» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» заборгованості з орендної плати в сумі 12 315,59 грн., пені в сумі 525,33 грн., інфляційнHYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1"HYPERLINK "http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_56/ed_2017_10_03/pravo1/T403800.html?pravo=1" 195,06 . 3% 68,38 . задоволенню не підлягають. Також за вказаних обставин не підлягають задоволенню й позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» щодо виселення відповідача та зобов`язання його передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 174,40 кв.м., 1 поверх - 174,40 кв.м. в будинку №73 літер Б на вул. Ломоносова у м. Києві, оскільки це приміщення перебуває в аварійному стані після пожежі та не експлуатується відповідачем. Доказів того, що відповідач займає та користується цим приміщенням матеріали справи не містять. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 910/5645/17. Аналізуючи вищевикладені доводи, оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У відповідності до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, відшкодування судових витрат покладається на позивача.

Резолютивна частина:
1. В позові Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (вул. Володимирська, буд. 51А, м. Київ, 01001) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФІЯ 488» (вул. Ломоносова, буд. 73, м. Київ, 03022), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, буд. 10, м. Київ, 01001) про розірвання договору оренди, виселення, зобов`язання повернути приміщення та стягнення заборгованості у розмірі 17594,16 грн. - відмовити. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України. З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/. Дата складення та підписання повного тексту рішення 10.01.2020 Суддя В.О.Демидов

Результат: other