Вид судочинства: criminal
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02

Обставини справи:
18.09.2013, приблизно о 19-00 годині, [PERSON], маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних наркотичних засобів з метою їх подальшого збуту у місця позбавлення волі, поблизу ринку по вул. Анголенко у м. Запоріжжя, шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав паперовий згорток з речовиною рослинного походження cipo-зеленого кольору, до якого за допомогою липкої стрічки було приєднано фрагмент каменю, який він за раніше обумовленою домовленістю з невстановленою особою повинен був незаконно збути шляхом перекидання пакунку через паркан на територию Вільнянської виправної колонії №20 УДПтСУ в Запорізькій області, розташованої за адресою: Запорізька область, м.Вільнянськ, вул.Дзержинського, 1. У подальшому [PERSON], достовірно знаючи, що в незаконно придбаному паперовому згортку знаходиться наркотична речовина, незаконно зберігав її при собі та з метою збуту на таксі перевіз її до м.Вільнянськ Запорізької області, де біля другої дільниці ВК №20 намагався iї перекинути через паркан колонії, але приблизно о 21-30 годині був затриманий службовими особами вказаної виправної установи. Під час проведення огляду місця події у [PERSON] було вилучено згорток з речовиною рослинного походження cіpo-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №800 від 19.09.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (маріхуаною), маса якої в перерахунку на суху речовину складає 14,1374 г. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину визнав повністю, розкаявся, пояснив, що йому зателефонував невідомий із колонії, де раніше відбував покарання його товариш, і попросив під'їхати на вул.Анголенка, знайти під стовпом згорток з наркотиками. Далі йому треба на таксі проїхати до ВК №20 і перекинути вказаний згорток на територію колонії. Так він і зробив. За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дії обвинуваченого [PERSON] суд кваліфікує за ч.2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту у місця позбавлення волі небезпечних наркотичних засобів. При призначенні покарання, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання. [PERSON] вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. [PERSON] вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими та послідовними показаннями сприяв встановленню істини по справі під час судового розгляду; позитивно характеризується за місцем проживання, що суд визнає обставинами, які пом'якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено. Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, а також обставин, що пом'якшують покарання, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення [PERSON] покарання більш м'якого, ніж встановлено санкцією ч.2 ст.307 КК України, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року. Витрати, пов'язані з проведенням судово-хімічної експертизи стягненню з обвинуваченого не підлягають, оскільки за змістом Закону України «Про судову експертизу» проведення вищевказаних експертиз є обов'язком експертів відповідного НДЕКЦ та які відповідно до статті 15 вказаного Закону здійснюються за рахунок коштів, які за цільовим направленням виділяються відповідним експертним установам з Державного бюджету України. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69, 77 КК України у виді 5 (п'яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати [PERSON] не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. До набрання вироком законної сили залишити [PERSON] запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання. Речовий доказ: Згорток, в якому знаходиться подроблена речовина сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс (маріхуана) загальною масою 14,8814г, маса якої в перерахунку на суху речовину складає 14,1374г, зданий до камери зберігання при Вільнянському РВ ГУМВС України в Запорізькій області, - знищити; Матеріали кримінального провадження №12012080210001766 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою № 314/5787/13-к. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Вільнянський районний суд Запорізької області. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя Н.Ю. Мануйлова 30.12.2013 м. Вільнянськ 30.12.2013

Результат: guilty