Вид судочинства: commercial
Суддя: Федорова О.В.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Приватне підприємство «Сандао» є власником вбудованого нежилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе (перейменована з вул. Дніпропетровське шосе), буд. 30, розташованого в підвалі і на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, що підтверджується Свідоцтвом про право власності № 4 від 12.03.2000р., виданим Управлінням у справах приватизації Запорізької міської ради. З метою врегулювання спірних питань, що повязані з утриманням та експлуатацією в належному стані трубопроводів домової системи опалення позивач скоригував на адресу відповідача [PERSON] вих. № 37 від 27.02.2014р., в якому просив виконати вимоги законодавства та приписи Державних будівельних норм, стандартів та Правил щодо теплоізоляції внутрішньобудинкових мереж теплопостачання. Аналогічний [PERSON] була направлена на адресу МКП «Основаніє». Відповідач у відповіді на претензію № 683/09 від 11.03.2014р. зазначив про необґрунтованість доводів позивача, оскільки Концерн «МТМ» не є власником теплопостачального трубопроводу, який знаходиться в будівлі, де розташовано приміщення позивача. Бездіяльність відповідача та невиконання ним обовязків стала підставою для звернення позивача з позовом до суду. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про зобовязання відповідача вчинити певні дії не підлягають задоволенню виходячи з наступного: Із змісту статей 15, 16 ЦК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до приписів ст. ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. При розгляді справи судом встановлено наступне: Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі Статуту. Відповідно до Статуту підприємства основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Законом України «Про місцеве самоврядування» закріплено положення про те, що право комунальної власності належить самостійним суб'єктам - територіальним громадам. Тобто, це право територіальної громади володіти, користуватися та розпоряджатися тим майном, що їй належить, яке здійснюється безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до Закону здійснюють правомочності володіння, користування, розпорядження об'єктами права комунальної власності, можуть передавати ці об'єкти у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам та інше. Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 284 від 27 липня 2004 року з метою забезпечення сталого надання населенню послуг з тепло-, водопостачання, утримання зовнішніх інженерних мереж в належному технічному стані та запобігання аварійних, надзвичайних ситуацій на зовнішніх мережах, які можуть привести до деформації будівель та їх аварійного стану було вирішено, що межею балансової та експлуатаційної відповідальності між Концерном «Міські теплові мережі» і підприємствами балансоутримувачами об'єктів житлового господарства всіх форм власності є зовнішня стіна будівлі та Концерн «Міські теплові мережі» зобов'язано прийняти в повне господарське відання зовнішні мережі теплопостачання по зовнішню поверхню стін об'єктів житлового господарства, соціально-культурної сфери та органів місцевого самоврядування (арк.с. 29). 24 грудня 2008 року Виконавчим комітетом Запорізької міської ради прийнято Рішення № 570/7 про передачу зовнішніх мереж теплопостачання в господарське відання Концерну «Міські теплові мережі», згідно якого вилучено із господарського відання КП «ВРЕЖО №9» та передано в господарське відання Концерну зовнішні мережі теплопостачання згідно з Додатком. Додаток до рішення № 570/7 містить перелік майна комунальної власності, яке підлягає передачі в господарське відання Концерну. Відповідно до цього Переліку, за адресою Дніпровське шосе буд. 30 у м. Запоріжжі до господарського відання теплопостачальної організації передано «Теплові мережі до житлового будинку по вул. Дніпровське шосе, 30, ввід 1. Теплові мережі до житлового будинку по вул. Дніпровське шосе, 30, ввід 2.» (арк.с. 30-31). Також про факт виконання наведеного вище рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради та передачі в господарське віддання зовнішніх мереж теплопостачання свідчать [PERSON] приймання передачі основних засобів (арк.с. 32-35). Доказів передачі внутришньобудинкової мережі теплопостачання в господарське відання Концерну «Міські теплові мережі» суду не надано. Аналіз наведених вище фактів та обставин спростовує доводи позивача про те, що власником трубопроводів домової системи опалення, стояків подачі та зворотнього відводу, які транспортують теплову енергію мешканцям жилого будинку № 30 по вул. Дніпровське шосе м. Запоріжжя, зокрема в приміщенні, що належить позивачу на праві приватної власності, є відповідач, або зазначене майно знаходиться на його балансі чи в експлуатаційній відповідальності, а тому повинне утримуватися у належному стані за рахунок відповідача. Таким чином, позивач дійшов хибного висновку, що саме до обовязків концерну «МТМ» віднесено утримання трубопроводу в належному технічному стані, зокрема, фарбування трубопроводу, заміна магістрального трубопроводу його теплоізоляція, встановлення запірної арматури (засувки) на вводі магістрального трубопроводу к стінам підвалу. Враховуючи те, що позивач не довів, а матеріали справи спростовують факт знаходження/перебування в повному господарському віданні внутришньобудинкової системи теплопостачання саме у концерна «МТМ» правові підстави для зобовязання відповідача вчинити дії перелічені в позові відсутні, у звязку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, документальне доведеними. З огляду на наведене, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Між тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне: Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку фізична особа підприємець або юридична особа субєкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Матеріали справи містять рішення Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017р. «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя» відповідно до п. 2 якого товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі. Пунктом 8 вказаного рішення зазначено, що КП «Наше місто» Запорізької міської ради до 31.10.2017 року зобовязано здійснити всі необхідні дії щодо передачі багатоквартирних будинків в управління управителям, призначеним цим рішення, в порядку передбаченому правилами управління будинком, спорудою житловим комплексом або комплексом будинків і спору, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 р. № 13. В Додатку № 4 до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 520 від 01.09.2017р. наведений перелік багатоквартирних будинків обєкту конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Запоріжжя (група будинків) № 4 за якими управителем призначено ТОВ «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя», зокрема, вказано, про передачу будинку № 30 по вулиці Дніпровське шосе. З зазначеного слідує, що всі питання стосовно належного утримання будинків та внутрішньої системи водо-, теплопостачання належать до компетенції управляючої компанії ТОВ «Керуюча компанія «Місто для людей Запоріжжя». В додатку № 3 до конкурсної документації для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Запоріжжя, що до обовязків управителя входять, зокрема, поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, теплопостачання; ремонт та заміна ділянок трубопроводу; ремонт та заміна запірної арматури; ремонт ізоляції на трубопроводах центрального опалення. Таким чином, законодавством і рішенням Запорізької міської ради визначена особа, яка повинна вчиняти дії щодо утримання, ремонту тощо будинків та прибудинкової території. Клопотань про заміну відповідача у справі належним позивач не заявляв, просив суд розглядати справу саме в цьому субєктному складі. Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Резолютивна частина:
В задоволенні позову відмовити. Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ч. 2 ст. 256, пп.17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України 11 січня 2018 р. Суддя О.В.Федорова

Результат: denied