Вид судочинства: commercial
Суддя: Смородінова О.Г.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача до відповідача щодо стягнення з останнього заборгованості за поставлений товар. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, до предмета доказування у даній справі належить встановлення обставин поставки позивачем відповідачу товару, та нездійснення відповідачем розрахунків за такий товар. Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами: - Акт приймання-передачі природного газу № РН-0000107 від 31.01.2021; - вимога про оплату № 10/03-11 від 10.03.2020. Відповідач на підтвердження власної позиції надав суду такі докази: - протокол № 77 від 22.12.2020 щодо прийняття рішення уповноваженою особою; - протокол № 1 від 05.01.2021 щодо прийняття рішення уповноваженою особою; - лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» № 04/01-11 від 04.01.2020; - листи Відділу освіти, культури, молоді та спорту Галицинівської сільської ради № 777/04.2 від 30.12.2020, № 206/10 від 16.04.2021; - Акт приймання-передачі природного газу № МКП0048195 від 31.01.2021. Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке. У січні 2021 року відповідно до усної домовленості між сторонами, позивачем було здійснено постачання відповідачу природного газу у обсязі 4,05364 тис. метрів кубічних. Зазначена домовленість, а також відповідне постачання природного газу, відбулося у зв`язку проведенням Відділом освіти, культури, молоді та спорту Галицинівської сільської ради відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі № UА-2020-11-24-014608-с), за результатами якої, однак не відбулося укладання письмового договору між сторонами. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи протоколами щодо прийняття рішення уповноваженою особою № 77 від 22.12.2020, № 1 від 05.01.2021, листами № 04/01-11 від 04.01.2020, № 777/04.2 від 30.12.2020, № 206/10 від 16.04.2021, а також визнаються обома учасниками справи у позові та відзиві, а тому, в силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню. Отже, у січні 2021 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ у обсязі 4,05364 тис. метрів кубічних, що підтверджується підписаним обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень Актом приймання-передачі природного газу № РН-0000107 від 31.01.2021 на суму 25 335,25 грн. За даними позивача, не спростованими та не запереченими відповідачем, останній за поставлений природний газ розрахунків не здійснив. З метою досудового врегулювання спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» зверталося до Відділу освіти, культури, молоді та спорту Галицинівської сільської ради з вимогою про оплату № 10/03-11 від 10.03.2020, в якій просило: сплатити суму основного боргу у розмірі 25 335,25 грн; надіслати на адресу товариства підписані та скріплені печатками первинні документи та Акт звірки взаєморозрахунків (по одному примірнику), що додавались. Дана претензія відповідачем була виконана частково, шляхом надіслання на адресу позивача копії Акту приймання-передачі природного газу № РН-0000107 від 31.01.2021 р., відповідно до якого підтверджено передачу вищезазначених об`ємів газу у період з 01.01.2021 по 04.01.2021. Жодних дій з приводу погашення вартості поставленого газу відповідач не здійснив, що і стало для позивача підставою для звернення до суду з відповідним позовом. З урахуванням наведеного суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. У відповідності до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 1.7 постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. За таких обставин обов`язок доведення факту своєчасності здійснення оплати за поставлений товар закон покладає на покупця. Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків з позивачем за поставлений природний газ, у зв`язку з чим товариство цілком правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості. З матеріалів справи судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» суму заборгованості Відділу освіти, культури, молоді та спорту Галицинівської сільської ради в розмірі 25 335,25 грн зазначено правильно. За такого, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та матеріалами справи підтверджені. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат. Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір за подання позову в сумі 2270,00 грн підлягає покладенню на відповідача.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з Відділу освіти, культури, молоді та спорту Галицинівської сільської ради (57286, Миколаївська обл., Вітовський р-н, село Галицинове, вул. Центральна, буд. 1; ідентифікаційний код 41356652) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО-ТРЕЙД» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 86-В, кв. 1; ідентифікаційний код 42827548) заборгованість в розмірі 25 335,25 грн, а також 2270,00 грн судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Результат: granted