Вид судочинства: criminal
Суддя: Замченко А. О.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 20 серпня 2015 року Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 4 лютого 1994 року зі змінами та доповненнями від 30 грудня 2020 року правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Таким чином Національна поліція України є державним правоохоронним органом. Наказом начальника ГУНП в Сумській області №634 о/с від 31 грудня 2020 року старшого лейтенанта поліції [PERSON] призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, а капрала поліції [PERSON] - на посаду поліцейського СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області. Відповідно до посадових інструкцій інспектора СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] і поліцейського СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області капрала поліції [PERSON] їх завданням, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: стеження за безпекою дорожнього руху, виявлення адміністративних правопорушень, складання в межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення; здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення; у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень та інших подій, невідкладна організація оперативного реагування СРПП на них; у разі виявлення СРПП ознак кримінального правопорушення доповідати заступникові начальника СРПП (старшому інспектору - черговому) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце його вчинення. Таким чином, інспектор СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області старший лейтенант поліції [PERSON] і поліцейський СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області капрал поліції [PERSON] є працівниками правоохоронного органу. Інспектор СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області старший лейтенант поліції [PERSON] спільно з поліцейським СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області капралом поліції [PERSON] з 09:00 до 21:00 години 16 травня 2021 року відповідно до графіка чергувань, затвердженого т. в. о. начальника Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУН ГУНП у Сумській області майором поліції [PERSON] від 14 травня 2021 року, заступили в добовий наряд у складі групи реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області на території оперативного обслуговування, тобто на території Сумського (попередня назва - Білопільського) району. Заступаючи в добовий наряд [PERSON] і [PERSON] отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спецзасоби. 16 травня 2021 року близько 16 години 25 хвилин наряд СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) ГУНП у Сумській області в складі інспектора [PERSON] і поліцейського [PERSON] на службовому автомобілі «Mitsubishi OUTLANDER РНЕV», реєстр. номер 0923 (19 регіон), будучи одягненими в однострій зі знаками розпізнавання відповідно до ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України «Про однострій поліцейських» від 30 вересня 2015 року №823, несли службу з охорони громадського порядку по вул. О. Олеся, що в м. Білопілля, де неподалік магазину «Продукти» ФОП «Мироненко» за адресою: м. Білопілля, вул. О. Олеся, 66а, побачили автомобіль «ВАЗ - 2107», реєстр. номер [NUMBER] , який всупереч п. 9.1 Правил дорожнього руху України знаходився на проїжджій частині дороги без аварійного знаку, а за кермом вказаного автомобіля перебувала особа, яка візуально мала ознаки неповнолітнього, тобто не мала права керувати транспортним засобом, що є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП. Поблизу автомобіля знаходилися особи, серед яких була [PERSON] та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Зупинивши службовий автомобіль, [PERSON] і [PERSON] направилися до автомобіля «ВАЗ - 2107», реєстр. номер [NUMBER] , з метою встановлення обставин адміністративного правопорушення та його фіксування. У цей час [PERSON] , діючи з прямим умислом, спрямованим на перешкоду виконання працівниками поліції службових обов`язків, разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стала перед інспектором СРПП [PERSON] , таким чином заважаючи останньому підійти до автомобіля. Після того, у ході спілкування з нарядом СРПП особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи обізнаним у тому, що інспектор поліції [PERSON] є працівником правоохоронного органу і перебуває під час виконання ним своїх службових обов`язків, намагався схопити останнього за руки, на прохання працівників поліції [PERSON] і [PERSON] заспокоїтись не реагував, після попередження про намір застосування спеціального засобу, спорядженого сльозогінною дією, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, свої дії не припинив, тому з метою припинення протиправних дій останнього, на підставі ст. ст. 42, 45 Закону України «Про Національну поліцію», відносно особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, було застосовано спеціальний засіб сльозогінної та дратівливої дії. Відразу після цього мати особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження - [PERSON] , будучи обізнаною про те, що інспектор поліції [PERSON] є працівником правоохоронного органу і перебуває під час виконання ним своїх службових обов`язків, виражаючись на адресу інспектора поліції [PERSON] нецензурною лайкою та погрозами, у брутальній формі наказувала працівникам поліції [PERSON] і [PERSON] забиратись з вулиці О. Олеся, що в м. Білопілля, при цьому почала вчиняти відносно працівника поліції [PERSON] активні фізичні дії, а саме: намагалася вихопити з рук [PERSON] газовий балончик, штовхнула останнього та вдарила рукою в ліве плече. У результаті вказаних дій останньому було завдано тілесних ушкоджень. Через декілька хвилин після цього, не зупиняючи свої протиправні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу та вплив на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків, [PERSON] , поводячись агресивно, виражаючись на адресу інспектора поліції [PERSON] і поліцейського [PERSON] нецензурною лайкою та погрозами, у брутальній формі, прицільно кинула в останніх пластикову пляшку, заповнену водою, яка влучила в ліве плече [PERSON] . Після цього, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підбіг до службового автомобіля поліції та вдарив його ногою в праву сторону. Побачивши це [PERSON] , з метою припинення протиправних дій останнього та вжиття заходив щодо збереження майна, направився до правої сторони службового автомобіля. У цей момент [PERSON] , з метою перешкодити виконання співробітникам поліції законних службових обов`язків, направлених на припинення правопорушення, виражаючись нецензурною лайкою, штовхнула [PERSON] у ліве плече. У подальшому працівники поліції [PERSON] і [PERSON] , не маючи можливості самостійно припинити злочинні дії [PERSON] та осіб, що перебували разом з нею, зателефонували о 16 годині 51 хвилині 16 травня 2021 року до чергової частини Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області та повідомили оперативному черговому про те, що особи, які перебувають по [ADDRESS] , чинять фізичний опір працівникам поліції в складі групи реагування патрульної поліції та попросили прислати за вищевказаною адресою в підкріплення слідчо-оперативну групу. Приблизно за 5 хвилин після цього на місце події за адресою: м. Білопілля, вул. Гагаріна прибув спільний наряд Управління поліції охорони та Відділу поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області в складі дільничного офіцера поліції [PERSON] та поліцейського водія УПО в Сумській області [PERSON] . Не зупиняючись на скоєному [PERSON] , діючи умисно, продовжуючи протиправні дії, спрямовані на втручання в діяльність правоохоронного органу, перешкоджала виконання працівниками поліції [PERSON] і [PERSON] службових обов`язків, діючи активно та агресивно, підходячи на близьку відстань до співробітників поліції, виражалася на їх адресу нецензурною лайкою, демонструвала руками нецензурні жести та погрози, у брутальній формі наказувала покинути місце події, поліцейському [PERSON] наказувала припинити відеозйомку та декілька разів намагалася штовхнути, схопити її за одностій. Протиправні дії [PERSON] направлені на втручання в діяльність працівників правоохоронного органу та в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень продовжувалися до 17 години 16 хвилин, коли співробітники поліції [PERSON] і [PERSON] покинули місце події. Відповідно до висновку судовомедичної експертизи від 25 травня 2021 року №72 у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді 3 синців на лівому плечі. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких. Виконуючи вказані дії, [PERSON] розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання. Допитана в судовому засіданні обвинувачена [PERSON] свою вину спочатку не визнавала взагалі, а згодом визнала частково та показала, що в поминальний день, точної дати не пам`ятає, можливо 16 травня 2021 року близько 14 години на автомобілі ВАЗ вона з родичами поверталася з кладовища. За кермом був її 16-річний онук Калугін Арсен. Біля продуктового магазину на розі [ADDRESS] та Олеся в них зламалася машина, у зв`язку з чим вони зупинилися на узбіччі. Повз них проїхала поліцейська машина, а потім машина повернулася і до них підійшли поліцейські [PERSON] , [PERSON] . Про те, що останні являються поліцейськими, вона зрозуміла, оскільки вони під`їхали на поліцейській машині та були одягнуті у формений одяг. [PERSON] запитав чому вони не виставили знак, на що її син [PERSON] запитав у останнього на якій підставі вони до них підійшли. Після цього [PERSON] безпричинно штовхнув її сина та бризнув йому в очі з газового балончика. Це викликало її обурення, у зв`язку з чим вона взяла поліцейського за одяг і «труханула». Але її дії не могли спричинити синців на тілі останнього. У цей час [PERSON] бігала та «махала» дубинками. Між ними виникла сварка, під час якої вона виражалася нецензурними словами. Її син [PERSON] не чіпав машину поліцейських. Потім вона викликала швидку, сусіди принесли пляшку з водою, якою промили очі сину, а пляшку вона кинула, але в [PERSON] вона не цілилася. Також вона кинула камінь, але не в поліцейських, а в інший бік. Після цього вона викликала поліцію, щоб заспокоїли [PERSON] і [PERSON] , але по приїзду поліції вони так їх і не заспокоїли. Сварка закінчилася тим, що поліцейські поїхали. При цьому обвинувачена також зазначила, що її дії були викликані неправомірними діями поліцейського [PERSON] щодо її сина [PERSON] . Незважаючи на те, що [PERSON] свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала частково, її вина повністю доказана показами потерпілих, які є логічними і послідовними. Допитаний потерпілий [PERSON] показав, що він працює на посаді інспектора СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області. 16 травня 2021 року він разом з інспектором [PERSON] на службовому автомобілі ніс службу по охороні громадського порядку. При цьому вони були в форменому одязі. Близько 16 години вони побачили автомобіль, за кермом якого був онук [PERSON] років шістнадцяти, [PERSON] стояла біля водія. Навколо автомобіля відбувалася якась незрозуміла ситуація, а тому при виході зі свого автомобіля з метою самозахисту він взяв балончик зі сльозогінним газом. Він підійшов до вказаного автомобіля, представився і сказав, що якщо автомобіль зламався, то необхідно поставити відповідний знак. В автомобілі сиділо приблизно 7-8 чоловік, усі вони вийшли на вулицю. До нього впритул підійшов [PERSON] , від якого відчувався запах алкоголю, і питав навіщо він приїхав. Потерпілий просив останнього відійти, рукою визначаючи межі. При цьому він відходив назад, а [PERSON] постійно до нього підходив. Коли останній наступав, то він попереджав про застосування спецзасобів. [PERSON] , [PERSON] і ще якийсь чоловік відтягували [PERSON] , бо він був агресивним, але той не слухав. Він попросив напарницю викликати підмогу, оскільки зрозумів, що самі вони не впораються. Після того, як він втретє попросив відійти, останній вдарив його правою рукою по лівій руці. Потерпілий думав, що останній почне битися. Після удару він застосував спецзасіб сльозогінний газ. Скільки пройшло часу після попередження про застосування спецзасобу до його застосування потерпілий не пам`ятає. Після того, як він застосував слізогінний газ, [PERSON] почала битися: била його кулаками в грудну клітину та руки. В обидві руки взяла каміння та почала замахуватися на них. Він просив її викинути каміння, але остання не слухала. Потім [PERSON] схопила дволітрову пляшку з водою та кинула йому в обличчя, але він прикрився лівою рукою і пляшка потрапила в кисть руки. Під час усіх цих подій [PERSON] кричала на них нецензурними словами, погрожувала. Після того, як [PERSON] вдарила його та його почали окружати 7-8 чоловік, він застосував до скупчення людей ПР73, оскільки поліцейських було лише двоє. Сурадж розігнався і ногою вдарив у передні двері, потім вдарив вдруге. До нього підійшли родичі. Вони з [PERSON] відганяли компанію від автомобіля, бо в ньому були спецзасоби. Хвилин через 15-20 після дзвінка приїхала підмога Якушев і [PERSON] . Вони намагалися заспокоїти компанію. Оскільки в них нічого не вийшло, до них приїхав відповідальний [PERSON] . Уся ця ситуація тривала більше 2 годин. У них так і не вийшло заспокоїти людей і вони поїхали до райвідділу. Допитана потерпіла [PERSON] показала, що вона працює на посаді поліцейського СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області. 16 травня 2021 року вони разом з інспектором [PERSON] на службовому автомобілі несли службу по охороні громадського порядку. У м. Білопілля, по вул. Гагаріна вони помітили автомобіль ВАЗ 2107, який стояв на зустрічній смузі без сигналів та знаку аварійної зупинки. [PERSON] стояла біля водія, хтось когось намагався витягнути з машини. [PERSON] вийшов з машини, щоб з`ясувати що сталося, вона вийшла трохи згодом. Біля машини було 7-8 чоловік, [PERSON] поводив себе агресивно. Їй здалося, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому він приходив впритул до [PERSON] , казав: «давай відійдемо», був дуже агресивним. При цьому вона стояла осторонь, а [PERSON] та ще якась жінка просили, щоб вони поїхали. У цей час, неповнолітній хлопець, який перебував за кермом ВАЗ, натиснув на газ та поїхав. [PERSON] попросив, щоб вона викликала підмогу, що вона і зробила. У цей час [PERSON] дуже близько підходив до [PERSON] , підходив так, що вони ледве не торкалися носами, не слухав, що його просили відійти, законної вимоги не виконував, пригав, у зв`язку з чим [PERSON] застосував сльозогінний газ. Хтось з компанії побіг по воду для [PERSON] . В їх бік почалися погрози. Гусакова виражалася в їх бік нецензурною лайкою. Особисто їй погрожувала дізнатися де живе, спалити квартиру, казала, що вона не буде працювати, погрожувала фізичною розправою. Зазначені погрози потерпіла сприймала реально. Також остання била кулаками [PERSON] в область грудей і плечей. [PERSON] заважала виконувати їй її посадові обов`язки: складати протоколи про адміністративні правопорушення, пригала в обличчя, погрожувала. Потім усі перемістилися до їх машини. [PERSON] взяла 2 каменя і замахувалася в їх бік. Потім взяла пляшку з водою, кинула в [PERSON] , але останній відбив її рукою. Потім Сурадж підбіг до правого боку машини та почав її бити. До машини підбігло ще близько 5 чоловік. Вони з напарником намагалися припинити їх дії. Після того, як до [PERSON] приїхала швидка, ситуація трохи заспокоїлася. Потім приїхали [PERSON] і [PERSON] , які також намагалися заспокоїти компанію, але в них також нічого не вийшло. Потім приїхав відпосідальний [PERSON] і слідчий [PERSON] . Приблизно через 2 години, щоб припинити когнфлікт, вони з [PERSON] поїхали. Крім показів обвинуваченої, потерпілих, факт вчинення [PERSON] інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується також письмовими матеріалами справи: - протоколом огляду місцевості від 17 травня 2021 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що слідчою [PERSON] у приміщенні службового кабінету №2 Відділення поліції №1 (м. Білопілля) оглянуто цифрову нагрудну відеокамеру CammPro №40108777020000010084, яку добровільно видала поліцейська СРПП [PERSON] . Вказану камеру було вилучено до Відділення поліції №1 (м. Білопілля) (а. с. 44-47); - протоколом огляду предметів від 17 травня 2021 року з додатком DVD+R диском з відеозаписом, згідно з яким нагрудну відеокамеру №40108777020000010084 було підключено до персонального комп`ютера та встановлено наявність 5 відеофайлів, які відкопійовано на оптичний диск DVD+R. З відозапису вбачається, що [PERSON] виражалася на адресу поліцейських нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи, демонструвала нецензурні жести, намагалася вихопити з рук [PERSON] газовий балончик, штовхнула останнього та била, поводилася агресивно, кинула в поліцейських пластикову пляшку, заповнену водою, поліцейській [PERSON] наказувала припинити відеозйомку, намагалася її штовхнути, схопити за одностій (а. с. 48-49); - витягом з наказу «По особовому складу» від 31 грудня 2020 року №634 о/с, відповідно до якого старшого лейтенанта поліції [PERSON] призначено інспектором СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області (а. с. 105); - витягом з наказу «По особовому складу» від 31 грудня 2020 року №634 о/с, з якого вбачається, що капрала поліції [PERSON] призначено поліцейським СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області (а. с. 106); - копіями посадових інструкцій інспектора та поліцейського СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП у Сумській області, згідно з якими їх завданням, обов`язками та повноваженнями, серед іншого, є: стеження за безпекою дорожнього руху, виявлення адміністративних правопорушень, складання в межах компетенції протоколів про адміністративні правопорушення; здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення; у разі отримання інформації про вчинення кримінальних, адміністративних правопорушень та інших подій, невідкладна організація оперативного реагування СРПП на них; у разі виявлення СРПП ознак кримінального правопорушення доповідати заступникові начальника СРПП (старшому інспектору - черговому) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи на місце його вчинення (а. с. 107-114); - копією графіка чергування особового складу Відділення поліції №1 (м. Білопілля) в складі СОГ і ГРПП, з якого вбачається, що 16 травня 2021 року з 9:00 до 21:00 години [PERSON] і [PERSON] перебували в наряді (а. с. 115); - копією журналу цільових інструктажів нарядів райвідділу із заходами безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю, спецзасобами та щодо користування нарядом ЧЧ відео обладнанням (засобами відеоспостереження), відповідно до якого 16 травня 2021 року [PERSON] , [PERSON] пройшли цільовий інструктаж (а. с. 116-118); - копією книги нарядів Відділення поліції №1 (м. Білопілля), згідно з яким 16 травня 2021 року о 9:00 годині старший лейтенант [PERSON] , капрал [PERSON] отримали ПМ, патрони, магазини (а. с. 119-122); - копією зошиту видачі й приймання спеціальних засобів Білопільського ВП, з якого вбачається, що 16 травня 2021 року старший лейтенант [PERSON] , капрал [PERSON] отримали ПР-73 (а. с. 123-125); - відео з відеореєстратора зі службового автомобіля «Mitsubishi OUTLANDER», на якому зафіксовано несення служби нарядом СРПП Відділення поліції №1 (м. Білопілля) 16 травня 2021 року (а. с. 129-130); - протоколом огляду предметів від 20 травня 2021 року, відповідно до якого слідча [PERSON] оглянула оптичний диск, на якому міститься 3 відеофайли (а. с. 131); - висновком експерта від 17 травня 2021 року №72, згідно з яким при огляді 17 травня 2021 року судмедекспертом у [PERSON] виявлено три синці на лівому плечі, які могли утворитися від дії тупих предметів, що мають властивості твердих, за механізмом удару та тиснення, що підтверджується характером ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких. Найбільш імовірно, що в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий і нападаючий розміщувалися обличчям один до одного. Ушкодження, виявлені в [PERSON] , могли бути отримані при викладених обставинах і можуть відповідати вказаному строку. Ушкодження могли виникнути від ударів кулаками, хапаннями руками, штовхання долонями (а. с. 134); - протоколом слідчого експерименту з потерпілим [PERSON] із застосуванням технічних засобів фіксування від 03 червня 2021 року, під час якого останній розказав і показав на місцевості про обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень [PERSON] та перешкоджанні останньою виконувати працівниками поліції своїх службових обов`язків (а. с. 135-142); - висновком експерта від 07 червня 2021 року №93, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого [PERSON] у вигляді трьох синців на лівому плечі, може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованому останнім під час проведення слідчого експерименту за його участю 03 червня 2021 року. Тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на лівому плечі могли утворитися за механізмом удару та тиснення. Діями, що спричинили дані тілесні ушкодження, могли бути удари та штовхання [PERSON] потерпілого [PERSON] . Останньому було заподіяно не менше трьох травматичних дій в ділянку лівого плеча (а. с. 145-146); - висновком експерта від 07 червня 2021 року №94, згідно з яким механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого [PERSON] у вигляді трьох синців на лівому плечі, може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, зафіксованому на нагрудній камері поліцейського [PERSON] та на відеореєстраторі службового автомобіля. Тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на лівому плечі могли утворитися за механізмом удару та тиснення. Діями, що спричинили дані тілесні ушкодження, могли бути удари та штовхання [PERSON] потерпілого [PERSON] . Останньому було заподіяно не менше трьох травматичних дій у ділянку лівого плеча (а. с. 148-149); - наказом «Про призначення і проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 19 травня 2021 року, висновком службового розслідування за фактом застосування спеціальних засобів поліцейським Відділення поліції №1 (м. Білопілля) від 11 червня 2021 року, з яких вбачається, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування в частині можливого порушення службової дисципліни [PERSON] визнані такими, що не знайшли свого підтвердження. Дії останнього щодо підстав застосування заходів спеціальних засобів відносно пасажирів автомобіля ВАЗ 2105, реєстр. номер [NUMBER] , для припинення протиправних дій, визнано такими, що відповідають вимогам статей 43, 45 Закону України «Про Національну поліцію» (а. с. 150-155); - висновком експерта від 15 червня 2021 року №113, відповідно до якого при огляді судмедекспертом 15 червня 2021 року в [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено (а. с. 162-163); - протоколом слідчого експерименту з потерпілою [PERSON] із застосуванням технічних засобів фіксування від 03 червня 2021 року, під час якого остання розказала і показала на місцевості про обставини заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] (а. с. 171-173); - висновком експерта від 07 червня 2021 року №128, згідно з яким механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого [PERSON] у вигляді 3 синців на лівому плечі, може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрований потерпілою [PERSON] під час проведення слідчого експерименту (а. с. 177-178); - протоколом огляду відеозапису від 26 червня 2021 року із зображеннями стоп-кадрів, відповідно до якого [PERSON] вмовляє поліцейську [PERSON] не повідомляти до чергової частини про факт керування автомобілем неповнолітньою особою; [PERSON] штовхає, б`є [PERSON] , кидає в нього пляшку з водою, висловлюється на адресу [PERSON] , [PERSON] нецензурною лайкою, погрожує останнім, демонструє нецензурний жест, погрожує [PERSON] вбивством, вимагає від останньої покинути місце події (а. с. 179-189); - протоколом огляду відеозапису від 26 червня 2021 року із зображеннями стоп-кадрів, з якого вбачається, що 16 травня 2021 року о 16 годині 25 хвилин службовий автомобіль поліції під`їхав до магазину «Продукти», що в м. Білопілля, по вул. О. Олеся, де з водійського сидіння автомобіля ВАЗ, реєстр. номер [NUMBER] , [PERSON] намагалася когось витягнути, у зв`язку з чим [PERSON] підійшов до вказаної машини. [PERSON] штовхає останнього, наносить йому удари та кидає в нього пляшку з водою (а. с. 190-196). Сторона захисту протокол огляду місцевості від 17 травня 2021 року просила визнати неналежним доказом, оскільки слідчий суддя не надавав тимчасового доступу до відеокамери, а сама камера їм не була відкрита під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Вказану вище відеокамеру слідчому видала потерпіла [PERSON] , а тому вказаний доказ було отримано в установленому законом порядку. Посилання захисника на те, що речовий доказ є недопустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 290 КПК України не був відкритий стороні захисту, є безпідставними та спростовуються протоколом доступу до матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається, що стороні захисту був наданий доступ до речових доказів, у тому числі й до вказаної відеокамери (а. с. 216). З огляду на викладене доводи захисника є безпідставними. Жоден інший із зазначених вище доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим. У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи. На підтвердження вини [PERSON] суду також були надані: - протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 травня 2021 року, відповідно до якого [PERSON] повідомив, що [PERSON] безпричинно бризнув в обличчя з газового балончика; - висновки експерта від 15 червня 2021 року №№111, 112, згідно з якими при огляді судмедекспертом 15 червня 2021 року в [PERSON] тілесних ушкоджень не виявлено (а. с. 100, 157-158, 160). Сторона захисту зазначені докази не просила визнати неналежними або недопустимими. Проте, суд вважає, що вказані протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 травня 2021 року, висновки експерта від 15 червня 2021 року №№111, 112, як не підтверджують, так і не спростовують вину обвинуваченої, а тому не може покласти їх в основу обвинувального вироку. Доводи обвинуваченої про те, що [PERSON] штовхнув її сина та бризнув йому в очі з газового балончика лише тому, що [PERSON] запитав у потерпілого на якій підставі вони підійшли до них, спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора та бодікамери, з яких вбачається, що [PERSON] намагався вдарити [PERSON] , близько підходив, виражався в адресу останнього нецензурною лайкою, показував непристойні жести, у зв`язку з чим його мати та інші присутні намагалися відвести останнього від поліцейського. Саме вказані дії [PERSON] і стали підставою застосування [PERSON] спеціального засобу сльозогінної дії. Також вказані доводи спростовуються висновком службового розслідування за фактом застосування спеціальних засобів поліцейським, з якого вбачається, що дії [PERSON] щодо підстав застосування заходів спеціальних засобів відносно пасажирів автомобіля ВАЗ для припинення протиправних дій визнані такими, що відповідають вимогам статей 43, 45 Закону України «Про Національну поліцію». Пояснення [PERSON] про те, що вона викликала працівників поліції щоб заспокоїли [PERSON] і [PERSON] , спростовуються рапортом, з якого вбачається, що повідомлення, про те, що особи ромської національності чинять супротив законним вимогам працівників поліції, висловлюються нецензурною лайкою, б`ють ногами службовий автомобіль, намагаються вдарити, надходило від інспектора [PERSON] (а. с. 94). Доводи обвинуваченої про те, що вона не штовхала і не била [PERSON] , а лише взяла його за одяг і «труханула», та що пляшку з водою вона кидала не в поліцейських, а в інший бік, також спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора, бодікамери та протоколу огляду відеозапису, з яких вбачається, що [PERSON] штовхала і била [PERSON] , а пляшку в поліцейських кидала прицільно. Пояснення [PERSON] про те, що [PERSON] бігала та «махала» дубинками також не підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Доводи обвинуваченої про те, що вона не могла заподіяти [PERSON] синців спростовуються висновками експерта від 25 травня 2021 року №72, 07 червня 2021 року №93 і №94. Щодо доводів [PERSON] про те, що її дії були викликані з її точки зору неправомірними діями поліцейського [PERSON] щодо її сина [PERSON] , то суд вважає за необхідне зазначити, що обвинувачена не позбавлена була можливості звернутися з вказаного приводу до правоохоронних органів в установленому законом порядку. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілих, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість [PERSON] у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю. За таких обставин, суд дії [PERSON] кваліфікує за ч. 1 ст. 343 КК України, оскільки вона вчинила вплив у будь якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконання ним службових обов`язків та за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки вона вчинила умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один з яких є кримінальним проступком, а інший нетяжким злочином, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, особу обвинуваченої, скарг на яку до міської ради не надходило, остання ніде не працює, будучи судимою за скоєння умисного злочину на шлях виправлення не стала і скоїла умисні кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, під час досудового та судового розгляду справи не висловлювала критичної оцінки своїх дій, не відшкодувала спричиненої кримінальними правопорушеннями шкоди. Також суд враховує думку потерпілих, які просили призначити покарання у виді позбавлення волі. Крім того, суд враховує і те, що обвинувачена [PERSON] ухилялася від явки до суду, не надаючи при цьому беззаперечних доказів неможливості взяти участь у судових засіданнях, призначених на 21 жовтня, 12 і 18 листопада 2021 року, а надані медичні довідки, які, крім іншого, містять діагноз обвинуваченої, видавалися за день до судових засідань та підтверджують лише факт перебування останньої на лікуванні в сімейного лікаря (а. с. 68 зв., 75 зв.), а електронне направлення - що обвинувачену було направлено на консультацію лікаря уролога (а. с. 78 зв.). Проте вони жодним чином не доводили факту неможливості фізично, зокрема, за станом здоров`я взяти участь у судових засіданнях. З листа головного лікаря КНП «Білопільський ЦПМД» від 23 листопада 2021 року вбачається, що 11 листопада 2021 року [PERSON] лише була оглянута лікарем та отримала рекомендації щодо обстеження з метою уточнення діагнозу та подальшого лікування, станом на 23 листопада 2021 року остання обстежень і консультацій не пройшла (а. с. 83). Крім того, суд враховує, що обвинувачена свою вину визнавала частково лише під тиском доказів, досліджених у суді, така заява є формальною, оскільки не підтверджується поведінкою останньої під час судового розгляду. Обставин, що пом`якшують покарання, під час судового розгляду не встановлено. Обставина, що обтяжує покарання рецедив злочинів. Захисник просив\~при призначенні\~покарання врахувати,\~що [PERSON] \~щиро покаялася\~та вибачилася\~перед потерпілими.\~Але суд\~не може\~визнати вказану\~обставину такою,\~що пом`якшує\~покарання,\~оскільки розкаяння\~передбачає,\~крім визнання\~особою факту\~скоєння злочинних\~дій,\~ще й\~дійсне,\~відверте,\~а не\~уявне визнання\~своєї провини\~в скоєному\~кримінальному правопорушенні,\~щирий жаль\~з приводу\~цього та\~осуд своєї\~поведінки,\~що насамперед\~повинне виражатись\~у визнанні\~негативних наслідків\~кримінального правопорушення\~для потерпілої\~особи,\~намаганні відшкодувати\~завдані кримінальним\~правопорушенням збитки,\~бажанні виправити\~наслідки скоєного. Факт щирого каяття особи в скоєнні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак у матеріалах кримінальної справи стосовно [PERSON] відсутні дані на підтвердження того, що остання намагалася будь-яким чином допомогти потерпілим оговтатися від пережитого, компенсувала перенесені страждання чи полегшила душевний біль. А щодо вибачення, то суд також вважає, що воно не було щирим, оскільки події відбувалися 16 травня 2021 року, справа надійшла до суду 05 липня 2021 року, а пробачення [PERSON] попросила лише в судовому засіданні 05 січня 2022 року і лише формально повторивши за своїм захисником, при цьому звинувачуючи в своїх діях потерпілих. Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень. З урахуванням наведених вище всіх обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення [PERSON] та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що наведене вище свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченої та неможливість її виправлення без реального відбування покарання, а отже звільнення [PERSON] від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України та встановлення іспитового строку не буде достатнім і необхідним для виправлення останньої. Запобіжний захід [PERSON] під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався. Судові витрати в сумі 2402 грн. 68 коп. за проведення судової транспортної товарознавчої експертизи стягненню з обвинуваченої не підлягають, оскільки суду не було надано ні самої експертизи, ні доказів вартості її проведення. Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Ухвалу слідчого судді від 19 травня 2021 року про арешт майна необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити їй покарання: - за ч. 1 ст. 343 КК України у виді арешту на строк 1 місяць; - за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити [PERSON] покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Строк відбування покарання [PERSON] відраховувати з дня затримання. Скасувати арешт нагрудної відеокамери, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 19 травня 2021 року. Речові докази: - нагрудну відеокамеру Camm Pro №40108777020000010084, 11130095/15, 1826R2.3/32», яка зберігається в камері зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м. Білопілля), повернути ГУНП в Сумській області; - оптичний DVD+R Recordable RW DVD+R 4.7 GB 16X speed vitesse 120 min Date Title High Quality», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в справі. На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя

Результат: guilty