Вид судочинства: criminal
Суддя: Луговець О. А.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 13 жовтня 2023 року близько 15-00 год. в умовах дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., та продовженого Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022р., затвердженого Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022р., Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022р., затвердженого Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022р., Указом Президента України №341/22 від 17.05.2022р., затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022р., Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022р., затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022р., Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022р., затвердженого Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022р., Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023р., затвердженого Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023р., Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023р., затвердженого Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023р., Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023р., затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023р., Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023р., затвердженого Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023р., перебуваючи поряд з будівлею відділення АТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться в м. Борзна Ніжинського району Чернігівської області, вул. Шевченка, 8, таємно від оточуючих шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Мінськ» вартістю 2000,00 грн, який належить [PERSON] та був залишений нею незамкнутим біля приміщення банку, після чого розпорядився ним на власний розсуд, направившись на викраденому велосипеді додому, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди у вказаному розмірі. [PERSON] у судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він вдень 13 жовтня 2023 року перебував у справах в м. Борзна. Знаходячись поряд з будівлею відділення АТ КБ «ПриватБанк», помітив незамкнутий велосипед червоного кольору й вирішив його взяти, щоб доїхати додому; при цьому, розумів, що даний велосипед йому не належить і він вчиняє крадіжку. По дорозі його зустріли працівники поліції й він віддав їм вказаний велосипед. Не заперечує найменування та вартості викраденого ним велосипеда, які зазначені в обвинувальному акті. За свої протиправні дії вибачився перед потерпілою, розкаюється в скоєному й просить суворо не карати. Потерпіла [PERSON] була належним чином та своєчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи засобами мобільного зв`язку, що підтверджується телефонограмою, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалась, в наданій заяві від 22.12.2023р. просить розглядати справу без її участі, ніяких претензій до [PERSON] не має, оскільки викрадений велосипед їй повернуто, покарання обвинуваченому призначити згідно закону (за можливості, не пов`язаного з позбавленням волі). З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що [PERSON] повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються процесуальних витрат та речових доказів. Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість [PERSON] у пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений [PERSON] своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, і його дії кваліфіковані вірно. Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої. [PERSON] за місцем проживання характеризується задовільно, неодружений, не працює, є особою з інвалідністю 3-ої групи загального захворювання довічно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не судимий в силу ст.89 КК України. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акта відсутні. Потерпіла в своїй заяві повідомила про відсутність жодних претензій до [PERSON] в зв`язку з отриманням сатисфакції у вигляді повернення викраденого велосипеда; не наполягає на ізоляції обвинуваченого від суспільства. Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності декількох пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, вартості викраденого майна та його повернення потерпілій, її доброзичливої позиції, суд вважає за необхідне застосувати до [PERSON] ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, дасть можливість перевиховатись без ізоляції від оточуючих, в умовах запровадженого в державі воєнного стану бути потрібним шляхом залучення до виконання суспільно корисних робіт, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання. Згідно зі ст.122, 124 КПК України з [PERSON] на користь держави необхідно стягнути 200,00 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також додатково покласти обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід [PERSON] - не обирати. Стягнути з [PERSON] на користь держави 200,00 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи. Речові докази по справі: велосипед марки «Мінськ», який знаходиться на відповідальному зберіганні в потерпілої [PERSON] , - залишити [PERSON] . На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. Суддя Борзнянського районного суду [PERSON]

Результат: guilty