Вид судочинства: commercial
Суддя: Рудь Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 17.03.2012 між фізичною особою-підприємцем Волинець Дмитром Сергійовичем (надалі Позивач, Позикодавець) та фізичною особою-підприємцем Клименко Любов`ю Григорівною (надалі Відповідач, Позичальник) було укладено договір позики б/н, відповідно до умов якого ФОП Клименко Л.Г. позичила у ФОП Волинця Д.С. грошові кошти в сумі 104 708,00 грн. (сто чотири тисячі сімсот вісім гривень), що з урахуванням поточного курсу НБУ 7,993 грн./долару США еквівалентно 13 100,00 доларів США. Зазначену вище суму Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцю в строк до 01 травня 2013 року. (п. 1 Договору). Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 у справі №904/5225/13, яке набрало законної сили 27.08.2013, суд позов задовольнив повністю. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Клименко Любові Григорівни на користь фізичної особи-підприємця Волинець Дмитра Сергійовича 104 708,30 грн. - основного боргу; 834,80 грн. - 3% річних; 4 010,92 грн. - пені, 4 010,92 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами; 2 271,30 грн. - судового збору. Після набрання судовим рішенням законної сили 03.08.2015 року наказ було пред`явлено до стягнення до АНД відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ та відкрито ВП 48567037. 12.05.2017 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. 13.08.2024 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у справі №199/8009/23, яке набрало законної сили 13.09.2024, на користь Волинця Д.С. стягнуто з Клименко Л.Г. за період по 11.07.2024 року інфляційні втрати 370 615,64 грн., три проценти річних 37 992,44 грн. та судовий збір 4 086,08 грн. Звертаючись з даним позовом, позивач вказує на те, що вказані судові рішення не виконані відповідачем в повному обсязі, загальний розмір невиконаного грошового зобов`язання в складає: - з 27.08.2013 року - 115 836,24 грн.; - з 13.09.2024 року - збільшився до 528 530,40 грн. Позивач вважає, що тривале невиконання рішення судів відповідачем нівелює право позивача на судовий захист його порушених прав, порушує його права на отримання належних грошових коштів. Враховуючи, що вказане грошове зобов`язання виражене в національній валюті, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України за весь період прострочення його виконання, починаючи з 12.07.2024 року по 30.09.2025 року. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. ст. 598-609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов`язання. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. Право кредитора вимагати сплати боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 07.02.2018 по справі №910/11249/17. Відповідачем не виконане грошове зобов`язання з погашення суми боргу в розмірі 115 836, 24 грн., та у сумі 528 530, 40 грн. за рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 у справі №904/5225/13, та Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 13.08.2024 у справі №199/8009/23, за загальний період з 12.07.2024 по 30.09.2025. Доказів припинення відповідного зобов`язання перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано. Суд перевірив складені позивачем розрахунок 3% річних та розрахунок інфляційної складової. Розрахунки є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства. Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 17 189 грн 14 коп. та інфляційних втрат у розмірі 70 525 грн 99 коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволеною в повному обсязі. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Стягнути з фізичної особи [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь фізичної особи [PERSON] ( [ADDRESS] РНОКПП [NUMBER] ) 3% річних у розмірі 17 189 грн 14 коп. та інфляційні втрати в розмірі 70 525 грн 99 коп. Стягнути з фізичної особи [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA708999980313181206083010001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду. Повне рішення складено 07.01.2026. Суддя І.А. Рудь

Результат: granted