Вид судочинства: commercial
Суддя: Босий В.П.
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
04.01.2012 р. між ТОВ «Мега-Збут» (постачальник) та ТОВ «Картель Преса» (розповсюджувач) було укладено договір на розповсюдження періодичних друкованих видань №2/10 (надалі - «Договір»). Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується на умовах та в порядку, визначених цим договором, поставляти і передавати у власність розповсюджувача періодичні видання, що є предметом даного договору, а розповсюджувач зобов'язується на умовах та в порядку, визначеному цим договором, приймати названий товар, оплачувати його, обробляти та поставляти до торговельної мережі ТОВ «Картель Преса» для подальшого розповсюдження його кінцевим споживачам. Пунктом 3.9 Договору визначено, що нереалізований протягом встановленого строку реалізації товар, розповсюджувач має право повернути постачальнику або провести списання нереалізованого товару за рахунок постачальника з наданням відповідної накладної на повернення або актів на списання. Згідно з п. 5.2 Договору розповсюджувач здійснює оплату товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в розмірі відпускної ціни товару через 65 календарних днів після дня поставки товару на склад розповсюджувача, за винятком сум по пред'явлених актах про недосил, актах на списання або накладними на повернення. Додатковою угодою №1 від 02.01.2013 р. до Договору сторони виклали п. 10.1 Договору в наступній редакції: «цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2013 р., але у будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.». На виконання умов Договору у період з 25.01.2012 р. по 11.09.2013 р. позивачем поставлялась, а відповідачем приймалась та частково оплачувалась продукція, що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами у вказаний період, та банківськими виписками з рахунку позивача. Крім того, частину продукції відповідачем було повернуто позивачу, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 30.06.2013 р. та не заперечується представниками сторін в судовому засіданні. Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 109 817,15 грн. Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України. Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Матеріалами справи (видаткові накладні, підписані сторонами у період з 25.01.2012 р. по 11.09.2013 р., акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2013 р. та гарантійний лист №86 від 03.07.2013 р.) підтверджується факт передання позивачем та прийняття відповідачем товару згідно умов Договору. Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 5.2 Договору розповсюджувач здійснює оплату товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок постачальника в розмірі відпускної ціни товару через 65 календарних днів після дня поставки товару на склад розповсюджувача, за винятком сум по пред'явлених актах про недосил, актах на списання або накладними на повернення. Таким чином, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 5.2 Договору, а також часткової оплати та повернення ТОВ «Картель Преса» поставленої продукції, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 109 817,15 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача грошових коштів у розмірі 211 406,23 грн. на підставі Договору за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). ТОВ «Картель Преса» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Мега-Збут» про стягнення з ТОВ «Картель Преса» заборгованості у розмірі 109 817,15 грн. є правомірними та обґрунтованими. Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 4 719,10 грн. та 3% річних у розмірі 859,79 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 24.05.2013 р. по 05.12.2013 р. Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності. Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки. У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.3 Договору передбачено, що розповсюджувач за цим договором несе наступну відповідальністю: за порушення строків оплати призначається пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період нарахування пені від суми боргу за кожен календарний день прострочки платежу. За перерахунком суду розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, становить 4 259,58 грн. В іншій частині (459,52 грн.) пеня обрахована невірно. Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд перевірив та, враховуючи відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 859,79 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Картель Преса» на користь ТОВ «Мега-Збут» заборгованості у розмірі 109 817,15 грн., пені у розмірі 4 259,58 грн. та 3% річних у розмірі 859,79 грн. В іншій частині в задоволенні заявлених позовних вимог (пеня у розмірі 459,52 грн.) необхідно відмовити з викладених підстав. Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Збут» задовольнити частково. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Картель Преса» (01135, м. Київ, вул. Павлівська, 29; ідентифікаційний код 35254425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега-Збут» (04060, м. Київ, вул. М. Берлинського, 9; ідентифікаційний код 31815980) заборгованість у розмірі 109 817 (сто дев'ять тисяч вісімсот сімнадцять) грн. 15 коп., пеню у розмірі 4 259 (чотири тисячі двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 58 коп., 3% річних у розмірі 859 (вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 79 коп. та судовий збір у розмірі 2 298 (дві тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. 73 коп. Видати наказ. 3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Повне рішення складено 10.01.2014 р. Суддя В.П. Босий

Результат: partial