Вид судочинства: commercial
Суддя: Желєзна С.П.
Дата ухвалення: 2024-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика" (далі по тексту - ТОВ „Бізнес позика") звернулось до господарського суду із позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 26 188,04 грн., яка складається із прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 24 452,80 грн., прострочених платежів по процентах у розмірі 1735,24 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за договором про надання кредиту №066607-КС-006 від 18.12.2020. Ухвалою суду від 23.10.2023 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження; встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; встановлено позивачу 5-денний строк з дня вручення відзиву на позов для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу 3-денний строк з дня вручення відповіді на відзив для подання заперечень на відповідь на відзив. Крім того, ухвалою від 23.10.2023 судом було частково задоволено клопотання ТОВ „Бізнес позика" про витребування доказів шляхом витребування у АТ КБ „Приватбанк" наступних доказів: інформації про видачу відповідачу банківської картки № [NUMBER] ; у випадку видачі відповідачу платіжної картки з номером № [NUMBER] надати інформацію про надходження на картку протягом періоду з 18.12.2020 по 06.07.2023 включно грошових коштів від ТОВ „Бізнес позика" у розмірі 25 000,00 грн. згідно платіжного доручення №22982 від 18.12.2020 (призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору №066607-КС-006 вiд 17.12.2020). Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться. З метою визначення підсудності даної справи судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, на який надійшла відповідь №285258 від 23.10.2023, згідно якої відповідач зареєстрований на наступною адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був повідомлений про відкриття провадження по даній справі в порядку письмового провадження шляхом направлення ухвали від 23.10.2023 на адресу його реєстрації місця проживання. 01.11.2023 направлене на адресу відповідача рекомендоване повідомлення з метою вручення ухвали суду від 23.10.2023 було повернуто до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення [PERSON] про розгляд судом даного спору. Слід зазначити, що про розгляд даної справи відповідач додатково був повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 23.10.2023 на електронну пошту, повідомлену позивачем у позовній заяві, а також у телефонному режимі, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою від 31.10.2023. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України. 06.11.2023 до суду від АТ КБ „Приватбанк" на виконання ухвали від 23.10.2023 надійшов лист, згідно якого Банком повідомлено, що на ім`я [PERSON] видано картку № [NUMBER] , на яку за період 18.12.2020 зараховано грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. від ТОВ „Бізнес позика" (призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020). Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне. 17.10.2020 між ТОВ „Бізнес позика" (Кредитодавець) та ФОП Клименко А.С. було укладено договір про надання кредиту №066607-КС-006, відповідно до п. 1 якого Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. У п. 1 кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020 наведені наступні істотні умови надання кредиту: строк кредиту - 8 тижнів; процентна ставка - в день 1,17098000, фіксована; комісія за надання кредиту - 500,00 грн.; загальний розмір наданого кредиту - 25 000,00 грн.; термін дії договору - до 12.02.2021; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 37 000,00 грн. Відповідно до п. 2 кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020 протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Графік платежів викладений у п. 3 кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020 та містить наступні відомості: дату операції, залишок по основній сумі кредиту; проценти за користування кредитом; частковий платіж основної суми; комісію за надання кредиту; загальний платіж. Кредитний договір №066607-КС-006 від 17.12.2020 підписаний ФОП Клименко А.С. одноразовим ідентифікатором 17.12.2020, на підтвердження чого позивачем було надано суду довідку, підписану директором товариства, у якій відображено форму послідовності дій Клієнта, вчинених для укладення договору; а також надано анкету Клієнта. Слід зазначити, у договору вказана інформація щодо Позичальника, а саме: місце проживання, паспортні дані, ідентифікаційний код. Кредитний договір був укладений відповідачем як суб`єктом підприємницької діяльності. З безкоштовного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Клименко А.С. здійснював підприємницьку діяльність протягом періоду з 19.03.2019 по 28.09.2021. ТОВ „Бізнес позика" також надано суду Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (без дати їх затвердження). На підставі платіжного доручення №22982 від 18.12.2020 ТОВ „Бізнес позика" було перераховано на картку № [NUMBER] грошові кошти у розмірі 25 000,00 грн. При цьому, у призначенні платежу зазначено: перерахування коштів [PERSON] , ІПН [NUMBER] , згідно кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020. 06.11.2023 до суду від АТ КБ „Приватбанк" на виконання ухвали суду від 23.10.2023 надійшов лист, згідно якого Банком підтверджено факт видачі відповідачу банківської картки [NUMBER] , а також надходження на зазначену картку коштів від ТОВ «Бізнес позика» у розмірі 25 000,00 грн. від ТОВ „Бізнес позика" (призначення платежу: перерахування коштів згідно кредитного договору №066607-КС-006 від 17.12.2020). У поданій до суду позовній заяві ТОВ „Бізнес позика" зазначає, що відповідачем у порушення зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №066607-КС-006 від 18.12.2020, не було своєчасно та у повному обсязі повернуто кредитні кошти та не було сплачено відсотки, що стало підставою для звернення позивача до суду із даними позовними вимогами. Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного. Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015р. електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; В силу вимог ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Предметом заявлених ТОВ „Бізнес позика" позовних вимог до [PERSON] є вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за договором про надання кредиту №066607-КС-006 від 18.12.2020. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Частиною 3 ст. 14 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. В силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, ТОВ „Бізнес позика", посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №066607-КС-006, який, як зазначає позивач був укладений 18.12.2020, вимога про стягнення заборгованості саме за яким була заявлена позивачем, не було надано суду жодного доказу на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог. Господарський суд зазначає, що всі надані позивачем докази стосуються виконання сторонами зобов`язань за кредитним договором №066607-КС-006, який був укладений 17.12.2020, стягнення заборгованості за яким не є предметом спору по даній справі. Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи надання ТОВ „Бізнес позика" суду доказів, які підтверджують виконання між сторонами зобов`язань за кредитним договором №066607-КС-006 від 17.12.2020, стягнення заборгованості за яким не є предметом спору по даній справі, приймаючи до уваги ненадання позивачем взагалі будь-яких доказів, які можуть підтвердити як факт укладення 18.12.2020 кредитного договору №066607-КС-006, так і факт його виконання сторонами, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених ТОВ „Бізнес позика" до [PERSON] позовних вимог про стягнення заборгованості у загальному розмірі 26 188,04 грн. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика" до [PERSON] про стягнення заборгованості у загальному розмірі 26 188,04 грн. за кредитним договором №066607-КС-006 від 18.12.2020. Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Резолютивна частина:
1. В позові відмовити. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України. Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду. Повний текст рішення складено 08 січня 2024 р. Суддя С.П. Желєзна

Результат: denied