Вид судочинства: criminal
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2022-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
10.07.2020 біля 17:00 годині, [PERSON] , знаходячись на [ADDRESS] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час раптово виниклої суперечки із [PERSON] з приводу повернення останньому грошових коштів, умисно наніс декілька ударів (більше чотирьох) кулаками рук в область обличчя останнього, внаслідок чого він впав на землю. Після цього, [PERSON] , не зупиняючись на досягнутому, наніс ще два удари ногами в область голови [PERSON] , однак його дії були припинені сусідкою [PERSON] . Своїми умисними, протиправними діями [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, закритий перелом носових кісток, гематома тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, гематома ділянки лівої очниці та повік, садна потиличної ділянки голови. Такі умисні дії [PERSON] кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення вказував, що визнає, утім заперечував обставини зазначені в обвинувальному акті, також суду показав, що всіх обставин даного кримінального правопорушення не пам`ятає, оскільки його допитували працівники поліції через сім місяців після події. Суду показав, що пам`ятає, що подія відбулась у літку 2020 року після обіду, більш точного часу не назвав, по [ADDRESS] . Між ним та потерпілим виникла суперечка за грошові кошти, які начебто він не повернув потерпілому, в ході якої він взяв за верхній одяг потерпілого, після чого той впав на бік, чому впав не знає, мабуть перечепився. Руками по голові він потерпілого не бив, хіба кілька разів, точно не пам`ятає, кількість завданих ударів також не пам`ятає, ногами він потерпілого взагалі не бив, розборонила їх [PERSON] . Після чого він залишив місце події та пішов у наміченому напрямку. У той день спиртних напоїв він не вживав, був тверезий. У ході розгляду кримінального провадження обвинувачений вказав, що вину визнає повністю, погодившись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, однак не підтвердив суду обставин вказаних в обвинувальному акті щодо заподіяння тілесних ушкоджень ногами та кількості нанесених ударів руками потерпілому. Суду пояснив, що пробачення у потерпілого він не просив, знає, що останній є особою з інвалідністю, на відшкодування шкоди, у тому числі пошкодженого слухового апарату, грошових коштів потерпілому не відшкодовував. Пояснив, що працює неофіційно водієм ТОВ «Наша ряба», заробляє та має заробіток (дохід), отож спроможний нести покарання у виді штрафу. Вважає, що таке покарання буде достатнім для нього, оскільки він проживає у цивільному шлюбі та несе обов`язок щодо утримання сім`ї. Ураховуючи позицію обвинуваченого щодо того, що він не пам`ятає обставин кримінального правопорушення, оскільки пройшло багато часу з моменту вчинення кримінального правопорушення, заслухавши думку учасників кримінального провадження судом здійснювався розгляд кримінального провадження в загальному порядку. Суд вважає, що вина обвинуваченого [PERSON] знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами, які були безпосередньо досліджені та перевірені судом, а саме: Так, потерпілий [PERSON] суду пояснив, що 10.07.2020 у другій половині дня він приніс дитячі речі [PERSON] за місцем її проживання по [ADDRESS] , коли вони вийшли на вулицю, [PERSON] його проводжала, повз них проходив [PERSON] , який підійшов до нього, [PERSON] , на його вимогу повернути гроші, між ними виникла суперечка та сварка в ході якої він ображав його. [PERSON] перебував в стані алкогольного сп`яніння, на що вказувала його поведінка. В ході суперечки [PERSON] умисно наніс йому декілька ударів кулаками рук в область обличчя та голови, їх було кілька, внаслідок чого він впав на землю. Після цього, [PERSON] , не зупиняючись, наніс ще кілька ударів ногами в область голови, у зв`язку із чим було пошкоджено слуховий апарат, яким він користувався, після чого сусідка [PERSON] припинила такі дії [PERSON] та останній пішов у невідомому напрямку, а сусідка викликала швидку та працівників поліції. Йому було заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді струсу головного мозку, перелому носових кісток, гематоми голови, очей, садна голови, у зв`язку із чим він лікувався у медичному закладі. Пошкоджено слуховий апарат, без якого його життєдіяльність є неспроможною. Пробачення у нього обвинувачений не просив, будь якої шкоди йому не відшкодував. На запитання суду не визначився із покаранням, яке слід призначити обвинуваченому. Свідок [PERSON] суду показала, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, є родичкою потерпілого, проживає в [ADDRESS] . 10.07.2020 біля 16:00 годині до неї прийшов [PERSON] , який приніс їй дитячі речі, що вона залишила у нього вдома, коли довідувалась. Досить близьких родинних відносин із потерпілим вони не підтримують, а із обвинуваченим перебувають у нормальних відносинах, як односельці. У той день, 10.07.2021, після того як потерпілий [PERSON] віддав їй дитячі речі, вона вийшла з ним на вулицю аби провести його. У цей час по вулиці проходив обвинувачений [PERSON] , підійшовши до них, вона, [PERSON] , зрозуміла по його поведінці, що той був п`яний, він вів себе зухвало, матюкався, було відчутно запах алкоголю. Він підійшов до [PERSON] після чого між ними почалась суперечка з приводу неповернених грошових коштів. Це не сподобалось [PERSON] , він повернувся та взяв [PERSON] за верхній одяг (за барки). Після цього [PERSON] почав наносити руками удари [PERSON] по голові десь 3, 4, 5 разів, після чого [PERSON] впав обабіч поля на землю, коли вона намагалась їх розборонити, то [PERSON] крикнув до неї «відійди!», оскільки той був п`яний, вона злякалась та відійшла в сторону. Після того, як [PERSON] впав, [PERSON] підійшовши до нього наніс ще кілька ударів ногами по голові, десь два рази. Був взутий [PERSON] у чоловічі кімнатні тапки. Після цього, взяв слуховий апарат та відкинув його в сторону. Інших свідків при цьому не було. Вона побачила, що у [PERSON] вилізла шишка на голові він був у крові, йшла кров з вух, тому почала кричати щоб [PERSON] припинив протиправні дії, вона викликала швидку допомогу, а [PERSON] пішов у невідомому напрямку. Наведені показання потерпілого та свідка повністю узгоджуються між собою є достовірними, достатніми, належними, допустимими доказами, які підтверджують вину [PERSON] та узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені та перевірені судом, а саме: - заявою про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] від 20.07.2020 (а.с.115, 116) відповідно до якої він повідомив, що 10.07.2020 близько 16:00 години в с. Струтинка по вул. Шевченка, [PERSON] заподіяв йому тілесні ушкодження через кошти, які він у нього позичив. Вказав, що при цьому був побитий слуховий апарат; -\~висновком експерта\~№1298\~від 06.01.2021\~(а.с.122,\~123),\~відповідно до\~якого у [PERSON] мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно - мозкова травма - струс головного мозку, закритий перелом носових кісток, гемато\-ма тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, гематома ділянки лівої очниці і по\-вік, садна потиличної ділянки голови. Вказані ушкодження у [PERSON] виникли від травматичних дій (ударів, тертя) тупого твердого предмета (предметів) в різні ділянки голови, по давності утворення можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення експертизи - 10.07.2020; за ступенем тяжкості за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я; -\~медичною карткою\~стаціонарного хворого\~№977/75\~на ім`я\~ [PERSON] та документацією, що в ній міститься, в якій зазначено дату госпіталізації [PERSON] 10.07.2020, діагноз при госпіталізації закрита черепно - мозкова травма - струс головного мозку, гемато\-ма тім`яно-скроневої ділянки голови зліва, садна потиличної ділянки голови, дата виписки 20.07.2020, до якої додано рентген знімок №73 від 10.07.2020 на ім`я [PERSON] та КТ- заключення №025 від 14.07.2020 на ім`я [PERSON] з роздруківками зображень та ком пакт диск з записом СКТ від 14.07.2020 на ім`я [PERSON] ; - протоколом проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 (а.с.136, 137) за участі свідка [PERSON] , та відеозапис, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 17.02.2021 (а.с.138), який був безпосередньо переглянутий в судовому засіданні та на якому було відображено проведення слідчого експерименту дізнавачами за участі свідка [PERSON] в [ADDRESS] , за відсутності понятих, про що дізнавачем було проголошено на камеру. Свідок [PERSON] , розказала та показала обставини кримінального правопорушення, яке мало місце 10.07.2020, розказала обставини за яких було вчинено кримінальне правопорушення. Вказані докази є належними, допустимими, достовірними, достатніми, не спростовані стороною захисту в установленому КПК України порядку та узгоджується із показаннями свідка, потерпілого даними безпосередньо в суді, які не викликають сумнівів у суду, оскільки вони в своїй сукупності доповнюють один одного та підтверджують пред`явлене [PERSON] обвинувачення. Щодо доводів сторони обвинувачення про неналежність як доказу протоколу слідчого експерименту та відеозапису, який є додатком, оскільки не збігається пора року коли відбувалась подія інкримінованого [PERSON] кримінального правопорушення, не запрошено понятих при його проведенні, то суд звертає увагу, що вони не ґрунтуються на нормах закону з огляду на таке. Відповідно до ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,\~слідчий,\~прокурор\~має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені\~підозрюваний,\~потерпілий, свідок,\~захисник, представник. Отримання від свідка відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні\~ч. 2 ст. 84\~та\~п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК\~є документом. Таким чином, спираючись на зміст кримінальних процесуальних норм, передбачених\~статтями 23,\~84,\~95,\~99,\~103 - 105,\~240 КПК України, слідує, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами\~ст. 94 КПК. Суд звертає увагу, що ст.240 КПК України не містить застереження щодо пори року проведення слідчого експерименту, який має відповідати обставинам злочину, а є слідчою дією, метою якої є перевірка і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні сторона захисту не висловлювала жодних зауважень чи заперечень стосовно проведеного слідчого експерименту. Крім цього, суд зазначає, що обов`язковими учасниками слідчого експерименту є: суб`єкт розслідування (слідчий (дізнавач) або прокурор), а також поняті (не менше двох осіб) за умови, що під час проведення цієї слідчої (розшукової) дії не застосовується безперервна відеофіксація. У випадках застосування безперервного відеозапису ходу проведення слідчого експерименту поняті до його проведення можуть не залучатися (ч. 7 ст. 223 КПК України). Матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 17.02.2021 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема\~статей 104,\~105 КПК, а саму слідчу дію проведено у відповідності до правил\~ст. 240 КПК України. Інші доводи сторони захисту не заслуговують на увагу суду, є непереконливими з вищевикладених підстав. Позицію обвинуваченого щодо того, що він не пам`ятає обставин вчиненого ним кримінального правопорушення суд оцінює критично, як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки з часу вчиненого кримінального проступку пройшов не досить великий проміжок часу на час його допиту органами дізнання, обвинувачений є молодою, фізично здоровою особою та протипоказань не встановлено. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати\~винуватим у\~вчиненні кримінального\~правопорушення,\~передбаченого ч.2\~ст.125\~КК України\~та призначити\~йому покарання\~у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Речові докази - медичну картку стаціонарного хворого на ім`я [PERSON] №977/75 на 18 арк., рентген знімок за №73 від 10.07.2020 на ім`я [PERSON] , КТ висновок за №75 від 14.07.2020 з додатками на 19 арк., ком пакт диск CD від 14.07.2020, - після набрання вироком законної сили, повернути до КНП «Липовецька ЦРЛ», що знаходиться в м. Липовець по вул. Пирогова, буд.9, Вінницької області. Апеляційна скарга може бути подана на вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: other