Вид судочинства: administrative
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить: -визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову в призначенні пенсії за № 155950020511 від 19.04.2024; -зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити [PERSON] дострокову пенсію за віком з дня звернення, тобто з 11.04.2024. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058. За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в Житомирській області їй відмовлено у призначенні пенсії, оскільки для її призначення позивачем не надано доказів підтвердження щодо визнання дитини інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку. Позивач з оскаржуваним рішенням не погоджується та зазначає, що його доданих до заяви документів достатньо для призначення пенсії. Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що в межах спірних правовідносин відповідач діяв правомірно. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Позивач подав заяву від 11.04.2024 № 1792 до пенсійного органу про призначення пенсії. ГУ ПФУ в Житомирській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 155950020511 від 19.04.2024, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів підтвердження щодо визнання дитини інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку. Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти «є» і «ж» статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94). Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. З оскаржуваного рішення ГУПФУ в Житомирській області № 155950020511 від 19.04.2024 вбачається, що підставою для його прийняття стало, зокрема, ненадання позивачем доказів підтвердження щодо визнання дитини інвалідом з дитинства до досягнення шестирічного віку. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Син позивача [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджено корінцями медичних висновків № 43/116 від 21.04.2015 та № 35/86 від 21.03.2019. Відповідно до абзацу 2 пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058, за вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, до шестирічного віку здійснювалося батьком, батьку призначається дострокова пенсія за віком після досягнення віку 55 років та за наявності страхового стажу не менше ніж 20 років. Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали інвалідів з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, що не оспорюється у цій справі). За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства. Таким чином, встановлення органами МСЕК інвалідності після досягнення такою дитиною шестирічного віку в певній мірі ставить під сумнів факт виховання матір`ю до шестирічного віку саме дитини - інваліда з дитинства, а не дитини без такого роду медичних показань. Відповідно до статті 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність. Зі змісту абзацу 2 пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058 вбачається, що пільга, пов`язана зі зменшенням жінкам пільгового віку та страхового стажу, установлювалася лише тим матерям інвалідів з дитинства та дітей інвалідів до 16 років, які виховували їх за підтвердженого стану інвалідності на момент досягнення дитиною 6 років. Отже, для призначення пенсії на підставі Закону № 1058 має значення не факт установлення інвалідності, а термін (момент) настання інвалідності у дитини, що повинен мати місце протягом періоду життя дитини з моменту народження і до інвалідності у дитини до досягнення шестирічного віку, оскільки виховання дитини-інваліда у віці до 6 років створює для жінки більше перешкод для участі у суспільно-корисній діяльності, наслідком якої є отримання заробітної плати і страхового стажу, що зумовлюється сплатою страхувальником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до частини дванадцятої статті 7 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я затверджуються Кабінетом Міністрів України. Серед повноважень лікарсько-консультативних комісій, визначених Положенням про лікарсько-консультативну комісію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917, визначено надання висновку, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. (абзац 8 підпункту 6 пункту 7 цього Положення). Відповідно до пункту 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визнання особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладу охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною з інвалідністю після досягнення шестирічного віку або особою з інвалідністю з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною з інвалідністю до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою вісімнадцятирічного віку (висновок про час настання інвалідності). Тобто такий висновок дає можливість опосередковано підтвердити факт догляду матері за дитиною, яка мала право на отримання статусу дитини-інваліда до досягнення шестирічного віку, як це передбачено положеннями Закону № 1058. Таким чином, суд дійшов висновку, що пункту 2.18 Порядку № 22-1 не суперечить положенням статті 17 Закону № 1788-XII та абзацу 2 пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058, оскільки не встановлює та/або не змінює механізм призначення такого виду пенсії. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що мати дитини-інваліда має право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058, у тому разі, якщо дитина, яку вона виховує, визнана дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. За таких обставин позивач не має права на призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, оскільки вона не надала до пенсійного органу висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку. Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 330/2181/16-а та Касаційним адміністративним судом у постанові від 19.01.2022 у справі № 636/2618/17. Водночас, суд відхиляє посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.07.2018 у справі № 501/2838/16-а та від 14.02.2019 у справі № 216/2437/16-а, оскільки незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду (означена позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 03.07.2019 у справі № 127/2209/18 та від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17). У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністратвиного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністратвиного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позов є необгрунтованим, у зв`язку з чим у його задоволенні необхідно відмовити. Судові витрати розподілу не підлягають.

Резолютивна частина:
У задоволенні позову [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ; адреса проживання та листування: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ЄДРПОУ 13559341) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити повністю.

Результат: denied