Вид судочинства: criminal
Суддя: Мілов Д. В.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи раніше судимим, вчинив злочин проти власності у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-1X від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», за наступних обставин: Так, [PERSON] 09.11.2024 приблизно о 19 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування, встановити не виявилось за можливе, перебував поблизу ринку «Термінал» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях 147, саме в той час у [PERSON] виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого чужого майна, шляхом вільного доступу у період воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Redmi10» imei 1: [NUMBER] , imei 2: [NUMBER] у прозорому чохлі з оперативною пам?ятю 128 GB, у корпусі сірого кольору який належить та знаходився у [PERSON] , який сидів на лавочці за вищевказаною адресою. Реалізуючи свій протиправний умисел, [PERSON] перебуваючи за вищевказаною адресою, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки потерпілий [PERSON] знаходився у стані сну, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно, витягнувши з лівої кишені штанів [PERSON] , заволодів мобільним телефоном марки «Redmi10» imei 1: [NUMBER] , imei 2: [NUMBER] у прозорому чохлі з оперативною пам?ятю 128 GB, у корпусі сірого кольору вартістю 3919 грн. 66 коп., який належить [PERSON] . Після цього, [PERSON] звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник. В результаті протиправного діяння [PERSON] завдав потерпілому [PERSON] майнової шкоди на загальну суму 3919 грн. 66 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 5298/24 від 25.11.2024. Прокурор [PERSON] у судовому засіданні зазначив про доведеність винуватості [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зібраними матеріалами справи, необхідність призначення останньому покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України остаточно у виді позбавлення волі. Потерпілий [PERSON] у судове засідання не з`явилися, продату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст. 135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої до суду заяви [PERSON] , просить розглядати справу без його участі, зазначив, що додаткових заяв, клопотань та цивільних позовів не має. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надав пояснення щодо місця, часу, способу їх вчинення так, як вони встановлені судом. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим [PERSON] своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого. Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого [PERSON] в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії [PERSON] суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану. Перевіркою даних про особу обвинуваченого [PERSON] встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 місяці арешту. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Валківського районного суду Харківської області від 15 березня 2023 за ст.336 КК України у виді 3 років позбавлення волі, та враховуючи правила складання покарань згідно ч. 1 ст. 72 КК України, [PERSON] призначено за сукупністю вироків остаточне покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024 вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 щодо [PERSON] в частині призначеного йому покарання змінено. Призначено [PERSON] покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Валківського районного суду Харківської області від 15 березня 2023 року у виді 3 років позбавлення волі та призначено [PERSON] остаточне покарання - 3 роки позбавлення волі зі штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03 січня 2024 року в частині призначеного [PERSON] покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн. - виконувати самостійно. Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] , суд вважає щире каяття. Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] , судом не встановлено. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення. Враховуючи вищевикладене, конкретні обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, особу [PERSON] , який раніше судимий, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, думку прокурора щодо виду та розміру покарання, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 71 КК України). Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] раніше судимий, останній раз вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 грн, з урахуванням положень ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України остаточне покарання [PERSON] слід призначити з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) у виді позбавлення волі, а вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) в частині призначеного [PERSON] покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн - виконувати самостійно. Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення [PERSON] та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами. Запобіжний захід щодо обвинуваченого судом не обирався. Цивільний позов не заявлено. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, підлягає скасуванню. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого [PERSON] згідно ст. 124 КПК України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного [PERSON] покарання частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) та призначити [PERSON] остаточне покарання - 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі. Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2024 (з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.05.2024) в частині призначеного [PERSON] покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн - виконувати самостійно. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь судового експерта [PERSON] (IBAN [NUMBER] ) процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №5298/24 від 25.11.2024 в розмірі 340 грн. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2024 у справі №639/7783/24, провадження №1-кс/639/1564/24 на майно, яке вилучено 19.11.2024 в ході огляду місця події, а саме на: мобільний телефон марки Redmi 10 imei 1: [NUMBER] , imei 2: [NUMBER] у прозорому чехлі, який належить [PERSON] , [INFO] - скасувати після набрання цим вироком законної сили. Речові докази по кримінальному провадженню: - мобільний телефон марки Redmi 10 imei 1: [NUMBER] , imei 2: [NUMBER] у прозорому чохлі, який належить [PERSON] , [INFO] - вважати повернутим власнику; - DVD-RW диск на якому міститься відеозаписи з ринку «Термінал», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 147 - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений з урахуванням положень ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя [PERSON]

Результат: guilty