Вид судочинства: commercial
Суддя: Привалов А.І.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
28.05.2025 між позивачем (за договором - покупець) та відповідачем (за договором - постачальник) було укладено Договір поставки 28/05-01, згідно п.1.1. якого постачальник зобов`язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах, викладених у даному договорі, металопрокат, асортимент, кількість та ціна якого вказані у рахунку-фактурі. Відповідно до п. 3.4. договору, оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом: 100% передплати - шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 2-х банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах, вказаних у додатках до договору. Оплата свідчить про згоду покупця із покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі. Допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком. Датою оплати вартості товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.6. договору). Умовами п. 4.2. договору визначений строк поставки товару - протягом 7 робочих днів після 100% передоплати. Інші строки поставки окремих партій товару та умови оплати узгоджуються сторонами у додатках до цього договору. Згідно з п. 4.4. договору, датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем або третьою особою (перевізником) на складі постачальника, вказана у видатковій накладній. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було виставлено позивачу рахунок на оплату № 250304 від 28.05.2025 на загальну суму 225923,03 грн. за наступні товари: профнастіл покрівельний (150 шт. площею 1026,6 м2), планка коника, та саморізи. Вказаний рахунок був оплачений позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями № 1190 від 28.05.2025 на суму 50 000,00 грн та № 1191 від 02.06.2025 на суму 175923,03 грн. За твердженнями позивача, відповідач не допоставив профнастіл покрівельний у кількості 40 шт., вартістю 56 119,70 грн. 08.07.2025 позивач за допомогою електронної пошти направив відповідачу претензію за вих. № 5 з вимогою довезти недопоставлений товар - профнастіл покрівельний у кількості 40 шт, вартістю 56 119,70 грн. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення. З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача суму попередньої оплати в розмірі 56119,70 грн. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 ГК України, глави 54 ЦК України (поставка, купівля-продаж). Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Суд установив факт перерахування позивачем на рахунок відповідача попередньої оплати вартості товару в сумі 225 923,03 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1190 від 28.05.2025 на суму 50 000,00 грн та № 1191 від 02.06.2025 на суму 175923,03 грн. Як вказує позивач, що не спростовано відповідачем, останнім у добровільному порядку взяті на себе зобов`язання з поставки обумовленого сторонами товару в повному обсязі не виконано. Доказів на підтвердження здійснення відповідачем поставки товару в повному обсязі, оплаченого згідно рахунку № 250304 від 28.05.2025, матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з частинами 1, 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. При цьому, припис частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2019 у справі № 909/524/18. Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Суд установив, що у вимозі №519 від 05.11.2020 року позивач, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару, вимагав у відповідача поставити товар або повернути попередню оплату вартості недопоставленого товару в сумі 56119,70 грн. Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова виробнича компанія "Спец профіль" (вул. Соловцова Миколи, буд. 2, офіс 38/3, м. Київ, 01014; код ЄДРПОУ 45100589) на користь Селянського (фермерського) господарства "ГРОНО" (вул. Соборна, буд. 68-А, селище Катлабуг, Ізмаїльський р-н, Одеська обл., 68640; код ЄДРПОУ 31883338) заборгованість у сумі 56 119 грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд. Повний текст рішення складено та підписано: 07.01.2026. Суддя А.І. Привалов

Результат: granted