Вид судочинства: criminal
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
15 листопада 2023 року, приблизно о 16 год. 45 хв. водій [PERSON] керував технічно справним автомобілем марки «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись у темний (цивільні сутінки) час доби по вологій, чистій, асфальтобетонній проїжджій частині автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», зі сторони вул. Червоних Партизан в напрямку вул. Мельничної у м. Нова Одеса Миколаївської області, зі швидкістю приблизно 50 км/год. Рухаючись в обраному напрямку, в районі нерегульованого перехрестя автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» та вул. Федора Осадчого, розташованої в межах м. Нова Одеса Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 2.3 «б», 12.3 Прави дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, при виявленні перешкоди у вигляді пішохода, не знизив швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїжджу частину автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу. Внаслідок наїзду керованого [PERSON] транспортного засобу та виниклої у зв`язку з цим дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у вигляді численних саден та синців переважно по передній поверхні тулуба та кінцівок, перелому 2,3 шийних хребців з розривом зв`язок та речовини спинного мозку, переломів 5-9 ребр справа, перелому правої велико-гомілкової кістки, субарахноїдального крововиливу по зовнішній поверхні правої лобної долі та крововиливу в м`які покриви голови в правій лобній області, які призвели до тупої поєднаної травми тіла, що спричинила її смерть 15.11.2023 року. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог п.п. 1.3, 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. Враховуючи викладене, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений [PERSON] свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті та кається у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, не ухилявся від слідства. Підтвердив, що дійсно 15.11.2023 року близько 16 години 45 хвилин, він керував автомобілем марки «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , у м. Нова Одеса Миколаївської області, зі сторони вул. Червоних Партизан в напрямку вул. Мельничної і в районі нерегульованого перехрестя автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» та вул. Федора Осадчого, допустив наїзд передньою лівою частиною керованого ним автомобіля на пішохода [PERSON] , яка в результаті отриманих внаслідок даної ДТП травм померла [INFO] . Просив врахувати, що потерпіла [PERSON] перетинала проїжджу частину автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху його транспортного засобу, у темний час доби, була одягнена у темний одяг, у зв`язку з чим він побачив її в останній момент. При цьому, якби потерпіла зупинилась, то зіткнення би не відбулося. Також просив суд, з врахуванням фактичних обставин справи, визнання ним вини, щирого каяття, суворо його не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки це призведе до неможливості виконання ним своїх посадових обов`язків, і як наслідок - до втрати роботи та засобів до існування, в тому числі і для утримання неповнолітньої дитини. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена. Просив суд призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті обвинувачення - чотири роки позбавлення волі, із застосуванням до обвинуваченого ст. 75 КК України, шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України. Окрім того, враховуючи особу обвинуваченого та його місце роботи, не заперечував щодо призначення [PERSON] покарання без позбавлення останнього права керувати транспортними засобами. Судом встановлено, що покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення. Крім визнання вини [PERSON] , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України знайшла своє підтвердження у судовому засіданні наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом наступними доказами. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.11.2023 року за № 12023150000000650 за даними повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом ДТП, що сталася 15.11.2023 року в м. Нова Одеса Миколаївського району по вул. Центральній за участю автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , [INFO] , який проїжджаючи по вул. Центральній, поблизу буд. 177, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , яка перетинала проїжджу частину з ліва на право, відносно руху автомобіля у невстановленому для переходу місці. В результаті ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких померла у кареті швидкої медичної допомоги при транспортуванні до медичного закладу. Даними рапорту чергового СРПП №1 ВП №6 Миколаївського РУП [PERSON] від 15.11.2023 року, згідно з яким зафіксоване повідомлення по телефону до РУ про те, що 15.11.2023 року в м. Нова Одеса по вул. Центральній, навпроти відділення Укрпошти автомобіль «Nissan Almera», р.н. [NUMBER] , сірого кольору здійснив наїзд на пішохода (жінку), яка знаходиться без свідомості. Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, разом із схемою та таблицею зображень від 15.11.2023 року в період часу з 18 год. 15 хв. до 22 год. 10 хв., складеного ст. слідчим ВРЗСТ СУ ГУНП України в Миколаївській області [PERSON] , якими встановлено місце вчинення кримінального правопорушення, яким є проїжджа частина автодороги вул. Центральна у м. Нова Одеса Миколаївської області, в районі нерегульованого перехрестя та вул. Федора Осадчого, зі сторони вул. Червоних Партизан в напрямку вул. Мельничної, місце розташування транспортного засобу, напрямок його руху та руху пішохода. Під час огляду було виявлено пошкодження транспортного засобу «Nissan Almera», р.н. [NUMBER] , зокрема деформація номерного знаку, капоту, переднього бамперу, пошкодження лакофарбового покриття, відсутня ліва декоративна решітка радіатора. Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданим МОЦПЗ 15.11.2023 року, відповідно до якого у [PERSON] ознак сп`яніння не виявлено. Даними протоколу огляду місця події від 15.11.2023 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого місцем огляду є автомобіль швидкої допомоги, в якому знаходиться труп [PERSON] , [INFO] , на якому наявні тілесні ушкодження, одягнена переважно у темний одяг. Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 16.11.2023 року старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП України в Миколаївській області [PERSON] , якою визнано в якості речового доказу автомобіль «Nissan Almera», р.н. [NUMBER] . Постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 16.11.2023 року старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП України в Миколаївській області [PERSON] , якою визнано в якості речових доказів фрагменти лакофарбового покриття автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , з проїзної частини автодороги; фрагменти осипу пластикових деталей автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , з проїзної частини автодороги, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.11.2023 року у справі №490/11294/23, якою накладено арешт на речовий доказ - автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , та яким керував [PERSON] . Даними висновку експерта №2753 від 18.11.2023 року у [PERSON] , [INFO] мають місце тілесні ушкодження у вигляді численних саден та синців переважно по передній поверхні тулуба та кінцівок, перелом 2,3 шийних хребців з розривом зв`язок та речовини спинного мозку, перелом 5-9 ребер справа, перелом правої велико-гомілкової кістки, субарахноїдальний крововилив по зовнішній поверхні правої лобної долі, крововилив в м`які покрови голови в правій лобній області, які утворились при зіткненні з автомобілем в момент ДТП. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті. Даними висновка експерта №23-6073 судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] та ілюстративною таблицею до нього від 27.11.2023 року, відповідно до якого на момент ДТП ходова частина автомобіля перебувала в працездатному стані і дозволяла водію рухатися в обраному ним напрямку, не мала несправностей, які могли б несподівано для водія призвести до відведення автомобіля убік від обраного водієм напряму руху. Робоча гальмова система автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , на момент ДТП знаходилася в працездатному стані, дозволяла водію знижувати швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю аж до зупинки, не мала несправностей, які б призводили до раптового відведення автомобіля убік від обраного напряму руху або до раптової для водія відмови системи. Система рульового керування автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , на момент ДТП перебувала в працездатному стані, не мала несправностей, які несподівано для водія могли привести до відведення автомобіля убік від обраного водієм напряму руху або відмови системи, тобто водій міг керувати автомобілем з відомою йому ефективністю. Висновки про технічний стан систем керування та головного освітлення автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , будуть справедливі для моменту ДТП за умови незмінності технічного стану автомобіля з моменту ДТП до моменту огляду. Даними висновку експерта №23-6074 судової транспортно-трасологічної експертизи від 27.11.2023 року, за фактом наїзду автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , на пішохода, відповідно до якого місце наїзду автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , на пішохода розташовувалося на проїжджій частині в межах смуги руху за напрямком руху автомобіля, перед початком осипу фарби автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] (відмічено 6 на схемі), на деякій відстані відлічуючи назад відносно напрямку руху автомобіля. Автомобіль «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , в момент наїзду на пішохода контактував з пішоходом передньою лівою частиною на відстані близько 40…70 см від лівої бічної частини автомобіля. Постановою про зміну місця зберігання речового доказу від 05.12.2023 року старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП України в Миколаївській області [PERSON] , якою речовий доказ автомобіль марки «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , передано на відповідальне зберігання [PERSON] за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 19-А; та розпискою від 06.12.2023 року відповідно до якої [PERSON] отримав вказаний ТЗ на зберігання. Листом НДІ «Миколаївська астрономічна обсерваторія» №117 від 22.12.2023 року, відповідно до якого у м. Нова Одеса 15.11.2023 року за теоретичним розрахунком з 16:18 до 16:51 год. були цивільні (громадянські) сутінки. Листом Миколаївського обласного центру з гідрометеорології №9913-05/08-418 від 22.12.2023 року, відповідно до якого за даними спостережень Миколаївського обласного центру з гідрометеорології у м. Нова Одеса у період з 14:00 год. до 20:00 год. 15.11.2023 року спостерігались наступні погодні умови: хмарність 10 балів (по 10-ти бальній шкалі), з 16:25 год. до 17:10 год. пройшов слабкий дощ, кількість опадів склала 0,0 мм., в решту часу без опадів. Метеорологічна дальність видимості 10 км., явищ, що погіршували видимість не спостерігалось. Температура повітря знижувалась від 11,1 до 10,3 градуси тепла. Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.05.2024 року та схеми до нього, проведеного за участю підозрюваного [PERSON] , було складено схему ДТП, в якій зафіксовані установлені та зазначені [PERSON] обставини ДТП, про які він давав свідчення., зокрема виміряно боковий інтервал автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , під час руху, встановлено місце розташування автомобіля та пішохода в момент наїзду на нього. Даними протоколу місця зберігання транспортного засобу від 15.05.2024 року, відповідно до якого було оглянуто автомобіль «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , який перебуває у пошкодженому стані після ДТП про що складено відповідні фототаблиці. Даними висновку експерта №24-2832 судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин і механізму ДТП від 20.05.2024 року, відповідно до яких встановлено, що за умов, приведених в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінального провадження, водію автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , при виборі швидкості руху в своїх діях необхідно було керуватися вимогами п.п. 12.2, 12.4, 12.9 (б) ПДР, згідно з якими: «В темний час доби і в умовах недостатньої видимості швидкість руху має бути такою, щоб водій мав можливість зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги», «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», «Водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил», маючи намір виконати безпечний роз`їзд з пішоходом, який знаходився на проїжджій частині в межах зустрічної смуги руху в нерухомому стані, водію у своїх діях необхідно було керуватися п.п. 13.1,13.3 ПДР, згідно з якими: «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху», з моменту початку руху пішохода убік смуги руху автомобіля водію автомобіля «Nissan Aimera», д.н. [NUMBER] , в своїх діях необхідно було керуватися вимогами п.12.3 ПДР: «При виникненні перешкоди або небезпеки для руху, які водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди». За умов, приведених в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінально\-го провадження, дії водія автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , що передували ДТП, не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР. За умов, приведених в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінально\-го провадження, належним і своєчасним виконанням вимог п. 12.3 ПДР, водій автомобіля «Nissan Almera», д.н. [NUMBER] , мав би технічну можливість запобігти ДТП (наїзду на пішо\-хода). За умов, приведених в постанові про призначення експертизи та матеріалах кримінально\-го провадження, дії водія автомобіля «Nissan ALmera», д.н. [NUMBER] , що в даному випадку не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП. Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченим [PERSON] , достовірність яких останній не заперечував. Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання ним своєї вини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України не встановлено. За висновком досудової доповіді, підготовленої представником персоналу органу пробації - Миколаївським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим оцінюється як середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства у тому числі окремих осіб і є середнім. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на нього додаткового обов`язку, відповідно до ч. 2 п. 2 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини та наслідки його вчинення, те, що він відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, на утриманні у нього перебуває малолітня дитина, висновок органу пробації, обставини що пом`якшують його покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. При призначенні обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Окрім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд має врахувати й ту обставину, що поведінка потерпілої [PERSON] також містила порушення вимог чинних Правил дорожнього руху, що суттєво зменшує суспільну небезпеку вчиненого [PERSON] правопорушення. Так у постанові ККС ВС від 3 квітня 2020 року у справі № 640/1664/18 (провадження № 51-5692км19) йдеться про те, що системний аналіз чинного законодавства свідчить, що у випадках, коли передбачені ст. 286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суд повинен з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також те, чи не було порушення зазначених правил одним водієм причиною їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути ДТП та її наслідків. У цій справі колегія суддів підкреслила, що суд правильно зіставив фактичні обставини вчинення двома особами суспільно небезпечних діянь, належним чином установив характер і черговість порушень, причинний зв`язок між порушенням правил безпеки дорожнього руху кожного з них і неподільними суспільно небезпечними наслідками, що настали. При цьому порушення ПДР як однією особою, так і другою є самостійними, не були вимушеними та не зумовлені створенням аварійної ситуації одним із водіїв щодо другого, жоден із них не мав пріоритету в русі. Кожен із водіїв мав можливість шляхом виконання ПДР уникнути зіткнення, а отже і спричинення суспільно небезпечних наслідків. Матеріали провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, висновки експертиз, протоколи огляду місця ДТП, пояснення обвинуваченого, вказують на те, що потерпіла [PERSON] перетинала проїжджу частину автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» поза межами пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, тобто з порушенням ПДР, що суттєво знижує вину обвинуваченого [PERSON] у вчиненні необережного злочину, проте не виключає його необережної вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом. Так Верховний Суд в Постанові від 8 грудня 2020 року справа №278/1306/17 провадження №51-2490км19 зазначив, що: «68.Суд не може погодитися з позицією сторони захисту, відповідно до якої кримінальна відповідальність водія виключається, якщо небезпеку створено внаслідок порушення правил безпеки іншим учасником дорожнього руху, незалежно від того, чи мав водій змогу уникнути наслідків, передбачених статтею 286 КК. 69.Суд зазначає, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад, завалів або поваленого дерева), так і в силу людських помилок, необережності, необачності, а також і порушення правил дорожнього руху. 70.Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обв`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як, наприклад, обмеження швидкості або заборони проїзду, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася. 71.Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну (пункт 2.3 ПДР) та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (пункт 12.3 ПДР). Закон не передбачає модифікації цих обов`язків або звільнення від них залежно від причин виникнення перешкоди, тому ці причини можуть включати також і порушення ПДР іншим учасником дорожнього руху. 72. Виходячи з цих міркувань, Суд дотримується думки, що визначальним фактором для визначення відповідальності водія за наслідки ДТП є об`єктивна можливість виявити небезпеку і технічна можливість уникнути спричинення цих наслідків». Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину. Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме чотири роки позбавлення волі. Разом з тим суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі для покарання обвинуваченого обставини, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, раніше не судимого, який під час судового розгляду в останньому слові висловлював дійсне, відверте, а не уявне часткове визнання ним своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виражалося в бажанні обвинуваченого виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання, враховуючи позицію прокурора з приводу виду призначеного покарання, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого [PERSON] відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки, оскільки [PERSON] може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку, на [PERSON] слід покласти передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки. Водночас, з метою забезпечення належної поведінки [PERSON] в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання. Окрім того, враховуючи вищевикладені обставини та те, що обвинувачений працює на посаді менеджере з продажу в ПП « [PERSON] » і до посадових обов`язків якого входить керування транспортними засобами, характеристику ПП « [PERSON] » щодо обвинуваченого, відповідно до якої роботодавець зазначає що при позбавленні [PERSON] права керування транспортними засобами він втратить роботу, клопотання роботодавця ПП « [PERSON] » не позбавляти обвинуваченого такого права у зв`язку із критичною ситуацією з кадрами через війну в країні, і зважаючи, що право на керування транспортними засобами наразі забезпечує обвинуваченому єдине джерело доходу, суд вважає за можливе не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Підстав для призначення такого додаткового покарання судом не встановлено. Також у відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, слід вирішити питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.11.2023 року у справі №490/11294/23 накладено арешт на речовий доказ - автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , та яким керував [PERSON] . Суд враховує, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження завершений, в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, тому підстав для подальшого накладення арешту немає, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.11.2023 року у справі №490/11294/23, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати. На підставі вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення: -судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу № 23-6073 вартістю 4025,38 грн.; -судової транспортно-трасологічної експертизи № 23-6074 вартістю 3268,10 грн.; -судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП № 24-2832 вартістю 3786,40 грн., а всього 11079,88 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався. Цивільний позов не заявлявся.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити [PERSON] , [INFO] , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та додатковий обов`язок - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Згідно ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за [PERSON] , [INFO] , в період дії іспитового строку, покласти на орган пробації за місцем проживання. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 30.11.2023 року у справі №490/11294/23 на автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , скасувати. Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі: - автомобіль марки «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно розписки від 06.12.2023 року [PERSON] отримав на зберігання за адресою: м. Миколаїв, просп. Миру, 19-А - залишити у розпорядженні [PERSON] , [INFO] ; - фрагмент лакофарбового покриття автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , з проїзної частини автодороги (сейф-пакет PSP2012015); фрагменти осипу пластикових деталей автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер [NUMBER] , з проїзної частини автодороги (сейф-пакет PSP2012016), які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 12 - знищити. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу № 23-6073 вартістю 4025,38 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи № 23-6074 вартістю 3268,10 грн.; судової автотехнічної експертизи по дослідженню механізму та обставин ДТП № 24-2832 вартістю 3786,40 грн., а всього 11079,88 (одинадцять тисяч сімдесят дев`ять гривень 88 копійок) грн. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Головуючий суддя: [PERSON]

Результат: guilty