Вид судочинства: commercial
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
17.03.2017р. між Концерном "Міські теплові мережі" (теплопостачальна організація, позивач у справі) та Комунальним підприємством «Наше місто» Запорізької міської ради (споживач, відповідач у справі) укладено договір № 102581/1060/2017/03/пто купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі за текстом - договір), згідно з умовами якого теплопостачальна організація зобов`язалася відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення (за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 код 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пари, гарячої води), споживачу, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1 договору). Пунктом 2.1 договору встановлено, що теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: - опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду; - кондиціювання - по замовленню споживача; - інші технологічні потреби - по замовленню споживача. Згідно з п. 3.2.6 договору відповідач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Відповідно до п. 3.2.9 договору споживач зобов'язаний письмово сповіщати теплопостачальну організацію про будь-які зміни у своїй діяльності, що стосуються виконання договірних зобов'язань, зокрема: перехід права власності (користування) на об'єкт теплопостачання, розірвання договору оренди, зміну найменування, організаційно-правової форми, місцезнаходження, банківських реквізитів, керівника, статусу платника податків, ліквідацію, реорганізацію, зміну призначеної особи, відповідальної за теплове господарство, тощо, а також про зміну балансової належності теплових мереж споживача (субспоживача) не пізніше 5 днів з моменту настання зазначених подій. Відповідно до п. 5.1 договору, облік споживання теплової енергії на потреби опалення проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом. Згідно з п. 5.4 - 5.5 договору, межа балансової належності та/або експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку №2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку. При відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електричних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії визначається теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді. Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору. Відповідно до п. 6.2 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3 договору). Пунктом 6.4 договору визначено, що споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, сплатити на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання теплопостачальної організації за спожиту в розрахунковому періоді теплову енергію та суму авансового платежу, розрахованого у відповідності до п. 6.5. Згідно з п. 6.6 договору при перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Щаслива, буд. № 2А, документи: рахунок на сплату за розрахунковий період з урахуванням суми авансового платежу; акт приймання-передачі теплової енергії за розрахунковий місяць (п. 6.7 договору). Пунктом 6.7.1 договору сторони узгодили, що отриманий акт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач зобов'язаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1 договору строк. При отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в акті наступного місяця. У разі відмови у прийняті заперечень, теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений споживачем у судовому порядку (п. 6.7.2 договору). Відповідно до п.п. 10.1, 11.2 договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладення сторонами письмової угоди про його розірвання. У відповідності до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони погодилися, що умови договору застосовуються до відносин між споживачем та теплопостачальною організацією, які виникли до його укладення - з 01.09.2016р. Певні умови договору можуть бути переглянуті за узгодженням сторін на підставах та у відповідності до діючого законодавства України. Суперечки та розбіжності щодо виконання умов цього договору, щодо яких сторонами не буде досягнуто згоди, вирішуються в порядку, встановленому законодавством України. Доказів припинення договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. сторонами в матеріали справи не надано. Додатками 1а, 1б, 1в, 1г сторони визначили перелік об'єктів споживача (їх адреси), на які згідно договору теплопостачальна організація відпускатиме теплову енергію для опалення. Також у вказаних додаткових угодах сторонами узгоджено орієнтовану вартість теплової енергії, вказано площу приміщень та теплове навантаження на опалення. 26.07.2018р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно даної додаткової угоди, додаток до договору 1а сторонами виключено з договору, а додатки 1б, 1в, 1г викладено у новій редакції, внаслідок чого зменшилась кількість об'єктів відповідача, які потребують постачання теплової енергії для опалення. При цьому, сторони у вказаній додатковій угоді визначили дату щодо кожного об'єкту, з якої об'єкт теплопостачання виключено з договору. Як зазначає у позові позивач, на виконання договору № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. ним у період: лютий 2017р.-квітень 2018р. здійснювалось постачання теплової енергії на об'єкти відповідача, зазначені у додатках до договору. Факт постачання теплової енергії підтверджується рахунками, актами приймання-передачі теплової енергії за спірний період, рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів 2016-2017, 2017-2018 у м. Запоріжжя. Матеріали справи містять акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період на загальну суму 1677021,17 грн. (акт приймання-передачі за: лютий 2017р. на суму 395962,75 грн., березень 2017р. на суму 226764,32 грн., вересень 2017р. на суму -20972,03 грн., жовтень 2017р. на суму 18690,17 грн., листопад 2017р. на суму 168830,57 грн., грудень 2017р. на суму 182454,91 грн., січень 2018р. на суму 296928,38 грн., лютий 2018р. на суму 239188,60 грн., березень 2018р. на суму 134048,66 грн., квітень 2018р. на суму 35124,84 грн.) та виставлені теплопостачальною організацією рахунки на вказані в актах суми. Судом встановлено, що на кожному з актів приймання-передачі теплової енергії (за спірний період) зазначено, що один примірник оформленого належним чином акту підлягає поверненню Теплопостачальній організації. У разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені договором терміни акт вважається погодженим. Отримання відповідачем вказаних актів підтверджується реєстрами отримання документів за відпущену теплову енергію Філії Концерну «МТМ» Дніпровського району та визнано представником відповідача в судовому засіданні 03.01.2019р. Доказів направлення на адресу позивача заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії, відповідачем в матеріали справи не надано. Акти залишились з боку відповідача не підписаними, у зв'язку з чим позивач вважає їх погодженими відповідно до п. 6.7.2 договору. З урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди № 1 від 26.07.2018р. до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р., позивачем здійснено коригування обсягів відпущеної відповідачу у спірному періоді теплової енергії на загальну суму -43889,39 грн., внаслідок чого вартість поставленої теплової енергії зменшилась. Згідно розрахунку позивача (Т.2; а.с.18), теплопостачальною організацією кориговано нарахування вартості спожитої відповідачем теплової енергії: у лютому 2017р. на суму -7111,63 грн. (395962,75 грн.-7111,63 грн.=388851,12 грн.); у березні 2017р. на суму -3631,42 грн. (226764,32 грн.-3631,42 грн.=223132,90 грн.); у жовтні 2017р. на суму -303,31 грн. (18690,17 грн.-303,31 грн.=18386,86 грн.); у листопаді 2017р. на суму -10735,67 грн. (168830,57 грн.-10735,67 грн.=158094,90 грн.); у грудні 2017р. на суму -3836,50 грн. (182454,91 грн.-3836,50 грн.=178618,41 грн.); у січні 2018р. на суму -2478,56 грн. (296928,38 грн.-2478,56 грн.=294449,82 грн.); у лютому 2018р. на суму -7825,45 грн. (239188,60 грн.-7825,45 грн.=231363,15 грн.); у березні 2018р. на суму -6125,14 грн. (134048,66 грн.-6125,14 грн.=127923,52 грн.); у квітні 2018р. на суму -1841,71 грн. (35124,84 грн.-1841,71=33283,13 грн.) Таким чином, із матеріалів справи слідує, що позивач у період: лютий 2017р.- квітень 2018р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 1633131,78 грн. Однак, зазначена сума в установлений договором строк відповідачем в повному обсязі не сплачена. За спірний період відповідачем здійснена лише часткова оплата по акту за лютий 2017р. в сумі 122595,02 грн. (25.05.2017р. - 38224,34 грн. та 05.10.2017р. - 84370,68 грн.). Тож, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену у спірному періоді теплову енергію складає 1510536,76 грн. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України. Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір. Правовідносини сторін у даній справі виникли на підставі договору енергопостачання. Відповідно до ст. ст. 1, 19 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Вироблена теплова енергія постачається споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що проводиться за фактично відпущену енергію. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. в сумі 1510536,76 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований. Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В даному випадку, відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобов'язань. Посилання відповідача на позбавлення можливості здійснити оплату за договором через не врегулювання між сторонами спірних питань щодо його умов (переліку об'єктів опалення) та нарахування позивачем більших обсягів теплової енергії ніж фактично використовується відповідачем, судом оцінюються критично, оскільки об'єкти теплопостачання, на які згідно умов договору, позивач взяв на себе обов'язок відпустити теплову енергію, а відповідач оплатити її вартість, чітко визначені сторонами в додатках до нього з зазначенням їх адреси, площі приміщень та теплового навантаження на опалення і до моменту внесення сторонами змін до договору цей перелік є чинним. Додатковою угодою № 1 від 26.07.2018р. до договору № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. сторонами уточнений перелік об'єктів теплопостачання, відповідачем відповідно до уточненого переліку об'єктів здійснено перерахунок вартості теплової енергії. Щодо інших об'єктів, на які посилається відповідач, зокрема, за адресами: вул. Ак.Александрова, 9, вул. Дегтярьова, 5а, вул. Зернова, 34, вул. Мурманська, 3а - зміни до договору сторонами не внесено, вони значаться в додатку 1г об'єктів теплопостачання, який є чинним. Як зазначає сам відповідач, про вибуття цих об'єктів з відання КП «Наше місто» він дізнався у серпні 2018 року, відповідно у період за який позивачем стягується заборгованість: лютий 2017р.-квітень 2018р. відповідач в порядку п. 3.2.9 договору до позивача не звертався. Доказів ініціювання внесення змін до договору щодо цих об'єктів в судовому порядку відповідачем суду не надано. На підставі викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1510536,76 грн. за поставлену у період: лютий 2017р.-квітень 2018р. теплову енергію підлягає задоволенню. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов'язання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 57199,05 грн. за загальний період: з 20.11.2017 по 20.04.2018р. Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.2.10 договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. передбачено, що за порушення споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у п. 6.4. цього договору, останній сплачує теплопостачальній організації пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати. Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно з ч.6 до ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Позивачем пеню нараховано по актам приймання-передачі теплової енергії за жовтень 2017р., листопад 2017р., грудень 2017р., січень 2018р., лютий 2018р., березень 2018р. (по кожному акту окремо), з врахуванням положень п. 6.4. договору. В той же час, за розрахунком суду вірним розміром пені за загальний період: з 20.11.2017 по 20.04.2018р. є сума 57199,04 грн. Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 57199,04 грн. Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 22221,93 грн. нарахованих за загальний період: з 20.03.2017р. по 20.04.2018р. та втрати від інфляції в сумі 79977,40 грн. за період: квітень 2017р. - березень 2018р. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунки 3% річних та втрат від інфляції, судом встановлено, що правильним розміром 3% річних, за заявлений позивачем період, є сума 22209,70 грн., яка і підлягає стягненню. В інший частині вимог про стягнення 3% річних судом відмовляється. Вірним розміром втрат від інфляції за період: квітень 2017р. - березень 2018р. є сума 79900,29 грн., тож вимоги про стягнення втрат від інфляції судом також задовольняються частково в сумі 79900,29 грн. Слід зазначити, що при здійснені перерахунку 3% річних та пені, судом не враховувались положення ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки вказане правило стосується строку, а умовами договору № 102581/1060/2017/03/пто від 17.03.2017р. був визначений термін оплати, адже договір містить посилання на календарну дату - до двадцятого числа місяця, що відповідає поняттю "термін", викладеному в ч.2 ст. 252 ЦК України - термін визначається календарною датою (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Вищого господарського суду України від 15.02.2017р. у справі № 910/13163/16). Коригування розрахунків 3% річних, втрат від інфляції та пені судом здійснено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство". Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме: в сумі 1510536,76 грн. основного бору, в сумі 57199,04 грн. пені, в сумі 79900,29 грн. втрат від інфляції, в сумі 22209,70 грн. 3% річних. В іншій частині позову суд відмовляє з огляду на необґрунтованість. Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача та відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 25047,69 грн. судового збору. Враховуючи подану позивачем заяву про зменшення позовних вимог, зайво сплачена сума судового збору в розмірі 943,67 грн. підлягає поверненню Концерну "Міські теплові мережі" за його клопотанням в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір" відповідною ухвалою суду. Крім того, у відповідності до ст. 129 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача понесені позивачем поштові витрати в сумі 22,92 грн. Так, відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Згідно наданого позивачем фіскального чеку від 04.09.2018 р., вартість здійсненого позивачем поштового відправлення (копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача), складає суму 22,92 грн.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, код за ЄДРПОУ 40545596) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А, код за ЄДРПОУ 32121458, п/р зі спеціальним режимом використання № 26039302042813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) суму 1510536 (один мільйон п'ятсот десять тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 76 коп. основного боргу. Стягнути з Комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, код за ЄДРПОУ 40545596) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-А, код за ЄДРПОУ 32121458, п/р № 26007301001951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) суму 57199 (п'ятдесят сім тисяч сто дев'яносто дев'ять) грн. 04 коп. пені, суму 79900 (сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот) грн. 29 коп. втрат від інфляції, суму 22209 (двадцять дві тисячі двісті дев'ять) грн. 70 коп. 3% річних, суму 25047 (двадцять п'ять тисяч сорок сім) грн. 69 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 22 (двадцять дві) грн. 92 коп. поштових витрат. Видати накази після набрання рішенням законної сили. В іншій частині позову відмовити. Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - « 08» січня 2019 р. Суддя М.В. Мірошниченко

Результат: partial