Вид судочинства: commercial
Суддя: Машевська О.П.
Дата ухвалення: 2013-12-30 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 29.04.2011року відповідач ТОВ "Ліспром Україна" набув у власність комплекс нежитлових будівель та споруд, загальною площею 3602,3 кв.м , розташований за адресою: м. Овруч, вул. Правди, буд. 21 на земельній ділянці площею 1, 2472 га з кадастровим номером 1824210100:01:008:0001 ( а. с. 35-37). Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 130848 від 13 травня 2011 року відповідач є також власником земельної ділянки для іншої комерційної діяльності загальною площею 1,2472 га по вул. Правди, 21 у м. Овручі ( а. с. 34). Рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.09.11 року № 206 ТОВ "Ліспром Україна" надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію нежитлових приміщень під цехи по виробництву теслярських та столярних виробів на земельній ділянці по вул. Правди, 21 при умові дотримання державних будівельних норм ( далі - рішення № 206) ( а. с. 15). У п. 4.2 рішення № 206 зобов'язано товариство укласти з виконкомом договір про залучення коштів замовників будівництва, реконструкції та ремонту будинків, споруд та інших об'єктів архітектури, розширення, технічного переоснащення на розвиток соціальної інфраструктури м. Овруча. Судом встановлено, що підставою прийняття виконавчим комітетом рішення № 206 в частині п. 4.2. було чинне на той час рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 15.02.2007року № 50 із змінами , внесеними рішенням від 20.01.2009року № 18 про затвердження Положення про порядок залучення коштів замовників нового будівництва , реконструкції , реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів архітектури, розширення і технічного переоснащення на розвиток соціальної інфраструктури м. Овруча" та типового договору (а. с. 46 -48). Правовою підставою прийняття цих рішень були, серед іншого, закони України " Про планування і забудову територій", "Про основи містобудування" та "Про архітектурну діяльність". Рішенням виконавчого комітету від 20.01.2009року № 18 внесено зміни до цього Положення у зв'язку з приведенням змісту останнього до вимог ст. 27 та 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій" ( із внесеними доповненнями відповідно до Закону України від 16.09.2008року № 509-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву" ( а. с. 46-55). Судом встановлено, що п. 4.2 рішення № 206 в частині укладення відповідачем з виконавчим комітетом Овруцької міської ради договору про залучення коштів на розвиток соціальної інфраструктури м. Овруча - не виконано. Водночас, на підставі отриманого у позивача дозволу на виготовлення проектно - кошторисної документації на реконструкцію нежитлових приміщень під цех по виробництву теслярських та столярних виробів, відповідач замовив зазначену документацію у Приватного підприємства "Вигов" (м. Житомир) та придбав за Договором поставки № 01-UA від 01.11.11року деревообробні машини та обладнання, а також видаткові матеріали у фірми - нерезидента України з поставкою їх на митну територію України ( а. с. 85 -98). Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва вартість реконструкції нежитлових приміщень під цех по виробництву теслярських та столярних виробів становить 225 000,00 грн. ( а.с. 88). В подальшому, а саме рішенням 14 сесії 6 скликання Овруцької міської ради від 11 січня 2012 року №8 , з метою виконання ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча (далі -Порядок), а також Типовий договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча ( а.с. 10). Одночасно цим рішенням скасовані попередні рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 15.02.2007року № 50 та від 20.01.2009року № 18 . У новому Порядку терміни та визначення вживаються в такому значенні: - будівництво - спорудження нового об'єкта , а також реконструкція ( у тому числі зміна функціонального призначення житлових приміщень на нежитлові) , розширення, добудова, надбудова існуючих об'єктів, реставрація і капітальний ремонт об'єктів, технічне переоснащення; - об'єкт будівництва - об'єкт нового будівництва , добудови та надбудови до існуючих будівель (споруд) як житлово-громадського, так і виробничого призначення ( крім тимчасових закладів торгівлі та сфери послуг), на будівництво якого повинні бути складені окремо проект і кошторис, фінансування якого здійснює інвестор або забудовник та який підлягає прийняттю в експлуатацію в установленому чинним законодавством порядку; - замовник - фізична або юридична особа, яка має у власності або користуванні земельну ділянку і подала у встановленому законодавством порядку заяву (клопотання) щодо її забудови для здійснення будівництва. Згідно п. п. 3.1, 5.1 та 5.5 Порядку замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта на території міста , зобов'язаний взяти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча відповідно до укладеного договору з міською радою, невід'ємною частиною якого є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Згідно п.4.2 Порядку розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Овруча становить 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта для нежитлових будівель та споруд. Величина пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста визначається у договорі, з врахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта , визначеної згідно з державними будівельними нормами , стандартами і правилами, без врахування витрат на придбання та виділення земельної ділянки , звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд , інженерних мереж , влаштування внутрішніх та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій ( п. 4.4 Порядку). Згідно п.6.5 Порядку останній набирає чинності з дня опублікування рішення про його затвердження , дія його положень поширюється на всі об'єкти на території міста , будівництво яких розпочато, але які до дня набрання чинності Порядку не введено в експлуатацію у порядку, встановленому діючим законодавством ( а. с. 10-12). Рішення 14 сесії 6 скликання Овруцької міської ради від 11 січня 2012 року №8 про затвердження Порядку опубліковано у місцевій газеті "Овруцький голос" за 26 січня 2012року № 4 (198) ( а.с. 66-69). В свою чергу, відповідач на підставі Робочого проекту шифр 02/09-11-АБ, затвердженого наказом №6/1 від 01.10.11 року, розробленого проектувальником Виговським М.І. ( ПП "Вигов"), 18.06.2012 року розпочав реконструкцію нежитлових приміщень під цех по виробництву теслярських та столярських виробів по вул. Правди , 21 в м. Овручі , про що подав декларацію на початок будівельних робіт серії ЖТ №8312100583 на реєстрацію до Інспекції ДАБК у Житомирській області ( а.с. 16-17, 38-43). У грудні 2012 року реконструкцію завершено , про що відповідачем подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації серії ЖТ № 14312519458, яку зареєстровано Інспекцією ДАБК у Житомирській області 27. 12.2012року . За даними декларації кошторисна вартість будівництва (реконструкції) за затвердженою проектною документацією склала 2 449 тис. гривень, у тому числі: витрати на будівельно - монтажні роботи склали 225 тис. гривень, витрати на машини, обладнання та інвентар - 2 224тис. гривен ( а. с. 16). Матеріалами справи підтверджується, що площа забудови будівлі ( цеху по виробництву теслярних та столярних виробів) в м. Овручі по вулиці Правди, 21 до та після реконструкції залишилась без змін та складає 2210,1 м. кв. без відкритого складу готової продукції 1398 м. кв. Фактично реконструкція будівлі проведена в частині зміни її цільового використання з виробництва залізо-бетонних виробів на дерево - переробне виробництво та капітального ремонту будівлі ( підлоги, стін, стелі, заміна вікон, дверей, воріт, влаштування приміщень для персоналу) без зміни зовнішніх параметрів будівлі ( а с. 99 -132). В свою чергу, позивач, посилаючись на рішення сесії 6 скликання від 11 січня 2012 року, звернувся до відповідача з пропозицією прибути у міську раду для сплати 10% пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруч (лист від 16.01.13року за № 16/64) ( а. с. 19). В подальшому, позивач, посилаючись на вище зазначені рішення міської ради та її виконавчого комітету , а також на статтю 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" , звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Овруча , надавши для підписання його проект у двох примірниках ( лист від 05.06.13р. № 16/710) ( а. с. 20-23). Пропозицію позивача укласти договір пайової участі, відповідач не прийняв , посилаючись на те, що як ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", так і затвердженим позивачем Порядком не передбачено залучення коштів замовників, що здійснили реконструкцію об'єкта ( а. с. 24). З врахуванням вище викладеного, переддоговірний спір, що виник між сторонами при укладенні договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча на підставі правового акта органу місцевого самоврядування передано на вирішення господарського суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, на підставі ст.ст. 4-7, 33, 43 ГПК України господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України особа має право звернутись до суду за захистом свого своїх прав та інтересів у визначені цими статтями способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10.10.2012р. № 6-110цс12, яка в силу статті 111 - 28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України, захист порушеного права особи здійснюється судом шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом, що містить відповідний обов'язок. Згідно частини 2 статті 648 Цивільного кодексу України особливості укладення договору на підставі правового акта органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства. Обов'язок відповідача укласти договір про залучення коштів замовників будівництва, реконструкції та ремонту будинків, споруд та інших об'єктів архітектури, розширення , технічного переоснащення на розвиток соціальної інфраструктури м. Овруча встановлено рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.09.11 року № 206, як нормативно - правовим актом індивідуальної дії. Зазначене рішення в частині п.4.2 відповідачем не виконано, а тому не вичерпало свою дію ( абз. 6 п.5 мотивувальної частини Рішення КСУ 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування). Однак підставою для укладення договору пайової участі зазначене рішення бути не може, оскільки згідно з частиною другою статті 4 ГПК України господарський суд не застосовує акти органів місцевого самоврядування , якщо ці акти не відповідають законодавству України (п.3.17.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"). Так, рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 15.02.2007року № 50 та від 20.01.2009року № 18, на підставі яких прийняте рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.09.11 року № 206, скасовані Овруцькою міською радою рішенням від 11 січня 2012 року №8, а Закон України "Про планування і забудову територій" , на підставі якого вони були прийняті та змінені, втратив чинність 12 березня 2011 року. Водночас у чинному до 12.03.11 року Законі України "Про планування і забудову територій", якому мали відповідати рішення виконавчого комітету Овруцької міської ради від 15.02.2007року № 50 та від 20.01.2009року № 18, суб'єктами відрахування коштів (пайового внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визнавались виключно замовники ( фізичні або юридичні особи), які виявили намір забудови власної або наданої в користування земельної ділянки, або території об'єктами містобудування. Об'єкт містобудування - окрема будівля або споруда, їх комплекси, комунікації та споруди інженерної і транспортної інфраструктури, об'єкт благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва (Постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 489 "Про затвердження Порядку надання вихідних даних для проектування об'єктів містобудування"). Саме у містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки згідно з місцевими правилами забудови могли визначатися вимоги щодо відрахування коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту ( ст. 27 Закону України "Про планування і забудову територій" ). У статті 27-1 цього Закону було визначено порядок пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Зокрема визначено, що замовник, який мав намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний був взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті шляхом відрахування коштів (пайового внеску) після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету на підставі укладеного з органом місцевого самоврядування договору. За змістом частини 1 ст. 23 цього Закону "забудова територій" полягає у розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівництво). Дійсно, термін "будівництво" охоплює - спорудження нового об'єкта, реконструкцію , розширення, добудову , реставрацію і ремонт об'єктів, виконання монтажних робіт ( наказ Мінфіну України від 28.04.2001 № 205 Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 18 "Будівельні контракти", наказ Мінрегіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45 "Про затвердження Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів" тощо). Водночас реконструкція - це перебудова ведених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва , яка передбачає удосконалення виробництва , підвищенням його техніко -економічного рівня та якості продукції , що виготовляється , поліпшенням умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко - економічних показників ( кількість продукції, потужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо) ( ДБН А.2.2-3-2012 Склад та зміст проектної документації на будівництво ). Рішенням виконавчого комітету Овруцької міської ради від 22.09.11 року № 206 ТОВ "Ліспром Україна" надано дозвіл на виготовлення проектно-кошторисної документації на реконструкцію нежитлових приміщень під цехи по виробництву теслярських та столярних виробів на земельній ділянці по вул. Правди, 21 при умові дотримання державних будівельних норм. В зазначеному рішенні не йдеться про надання відповідачу одночасно і дозволу на забудову власної земельної ділянки у зв'язку із здійснюваною реконструкцією. Відповідно, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача із заявою (клопотанням) до позивача про надання такого дозволу. Загалом суд не має підстав розцінювати рішення № 206, як підставу затвердження відповідачу містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки для здійснення реконструкції існуючих нежитлових будівель. Судом встановлено, що відповідач здійснив комплекс будівельних робіт, пов'язаних із зміною використання власних нежитлових приміщень за новим призначенням під цехи по виробництву теслярських та столярних виробів у межах існуючих будівельних габаритів, тобто без розширення існуючих будівель, а відтак, без забудови частини належної йому на праві власності земельної ділянки. Відповідно до вище викладеного, відповідач не вважався замовником будівництва об'єкта містобудування в розумінні ст.ст. 27 та 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій", оскільки здійснювана реконструкція не передбачала збільшення існуючих габаритів (геометричних розмірів) існуючих нежитлових приміщень як об'єктів містобудування, а тому у нього не міг виникнути обов'язок укладення договору пайової участі з виконавчим комітетом Овруцької міської ради на розвиток соціальної інфраструктури міста Овруча. Натомість позивач, якщо вважав відповідача суб'єктом виконання зазначеного обов'язку, не вживав заходів щодо спонукання відповідача до укладення договору пайової участі, в тому числі, в судовому порядку, тим більше, що до 1 січня 2013 року замовник будівництва у порядку, визначеному органом місцевого самоврядування, мав право на відстрочення сплати коштів пайової участі на період після прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, але не пізніше 01.01.2013, часу, коли набувала чинності інша законодавча норма. Підставою укладення договору пайової участі за цим позовом прокурор та позивач вважають рішення 14 сесії 6 скликання Овруцької міської ради від 11 січня 2012 року №8 , яким затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча на виконання ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у п.6.5 якого визначено, що дія його положень поширюється на всі об'єкти на території міста , будівництво яких розпочато, але які до дня набрання чинності Порядку не введено в експлуатацію у порядку, встановленому діючим законодавством ( а. с. 10-12). Посилаючись на те, що відповідач розпочав та закінчив реконструкцію нежитлових приміщень під цехи по виробництву теслярських та столярних виробів у 2012 році прокурор та позивач вважають , що у відповідача виник обов'язок укладення договору пайової участі за новим Порядком та на підставі нового Закону. Згідно частини 1 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За правилом частини 3 статті 5 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. В абз. 2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 у справі N 1-7/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) роз'яснено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" набрав чинності 12.03.2011р., а ст. 40 цього Закону не має зворотної дії в часі (пункт 1 Розділу V "Прикінцеві положення") В абз. 1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 у справі N 1-7/99 також роз'яснено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма). Таким критерієм відповідають пункти 4-8 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 6.5 Порядку пайової участі замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Овруча як локальний нормативно-правовий акт Овруцької міської ради, що є обов'язковим для виконання на території міста Овруча в силу ст. 144 Конституції України. Оскільки відповідач у справі не був суб'єктом виконання обов'язку в частині пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту в розумінні ст.ст. 27 та 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій", він не може вважатись суб'єктом виконання зазначеного обов'язку в розумінні ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Більше того, відповідно до ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Згідно ст. 19 Конституції України органи держаної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки позивач до прийняття реконструйованого об'єкта в експлуатацію з вимогою про укладення договору про пайову участь не звертався, а на момент подання позову, останній був прийнятий в експлуатацію, зазначені обставини є додатковою підставою для відмови у позові. Окрім того, розмір пайової участі визначено позивачем також всупереч вимог ч.6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.4.2 Порядку, оскільки 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта ( нежитлових будівель та споруд) визначено не на підставі зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва реконструкції нежитлових приміщень під цех по виробництву теслярських та столярних виробів із суми 225 000,00 грн. , а на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації серії ЖТ № 14312519458 від 27. 12.2012року, згідно якої кошторисна вартість будівництва (реконструкції) становить 2 449 тис. гривень, з яких 2 224 тис. гривен - це вартість придбаних відповідачем деревообробних машин, обладнання, а також видаткових матеріалів . Відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", 13.04.2011 Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт" , якими, зокрема, запроваджено декларативний принцип щодо виконання будівельних робіт і прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Згідно п. 9. Постанови КМУ № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" на об'єкті повинні бути виконані всі передбачені проектною документацією згідно із державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи, а також змонтоване і випробуване обладнання. На об'єкті виробничого призначення, на якому встановлено технологічне обладнання, повинні бути , серед іншого, проведені пусконалагоджувальні роботи згідно з технологічним регламентом, передбаченим проектом будівництва. Згідно п. 11 Постанови КМУ № 461 датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації, а згідно п. 13 цієї Постанови зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. З врахуванням викладеного, до декларації про готовність об'єкта до експлуатації обов'язково вносяться відомості про вартість виробничого обладнання, змонтованого в об'єкті містобудування. Однак з вартості такого обладнання не може визначатись розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста, оскільки остання не входить до загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта ( Загальні умови укладення та виконання договорів підряду в капітальному виробництві будівництві, затверджені постановою КМУ від 01.08.2005р. № 668). З врахуванням викладеного, сплату судового збору за відмову у задоволенні позову прокурора суд покладає на позивача - Овруцьку міську раду ( п. 4.6 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" ( далі - Постанова № 7).

Резолютивна частина:
1. У позові відмовити. 2. Стягнути з Овруцької міської ради (11100, Житомирської області, Овруцького р-ну, м. Овруч, вул. Радянська, буд. 43, ідентифікаційний код 04053370) в дохід Державного бюджету України ((доходний рахунок 312 142 067 8300 2, МФО 811 039, банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області, одержувач УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир), 220300 01, код ЄДРПОУ суду 034 999 16, код одержувача 380 357 26, код судового збору 034 99 16) - судовий збір у розмірі 1147, 00 грн. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. Повне рішення складено 08.01.14 року Суддя Машевська О.П. Віддрукувати: 1 - справу , 2 - прокурору (рек.) , 3- позивачу Овруцькій міській раді ( рек. ) , 4- відповідачу ТОВ "Ліспром Україна" (рек.) , 5 - прокуратурі м. Житомира ( в книзі нарочним)

Результат: granted