Вид судочинства: criminal
Суддя: Нестерук В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
30.11.2024 близько 20 години, [PERSON] , перебуваючи на кухні житлового будинку [PERSON] , яке розташоване за адресою [ADDRESS] , в ході словесної суперечки з останньою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, схопив [PERSON] за верхній одяг та умисно кинув її обличчям до підлоги, у результаті чого [PERSON] спричинено тілесні ушкодження. В подальшому, [PERSON] , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, під час того, як [PERSON] перебувала на підлозі, умисно, своєю правою ногою наніс один удар по правому стегну [PERSON] та один удар в область сідниці. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив тілесні ушкодження [PERSON] . Згідно висновку експерта № 089 від 02.12.2024, у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в правій виличній ділянці, синці в ділянці лівої орбіти з переходом у ліву виличну ділянку, садно в лівій виличній ділянці, садно на носі, розлитий синець в нижній частині лівої поперекової ділянки з переходом на верхнє-зовнішній квадрат лівої сідниці, розлитий синець по переднє-зовнішній поверхні правого стегна на границі середньої та нижньої третин. Ушкодження, зазначені в п.1., утворилися від дії тупих-твердих предметів(ту), з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей в морфологічній характеристиці ушкоджень та згідно даних описової частини висновку експерта за своїми морфологічними властивостями могли виникнути в строк вказаний у постанові про призначення судової експертизи та за обставин які вказані у постанові дізнавача про призначення судово-медичної експертизи, що не суперечать показам громадянки [PERSON] , тобто під час події, яка мала місце 30.11.2024 року. Ушкодження у громадянки [PERSON] , згідно п.2.3.1.б «Правил, судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 днів, тому за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень. Обвинувальний акт надійшов із клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. До обвинувального акта додано заяву обвинуваченого [PERSON] від 20 грудня 2024 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складену в присутності захисника - адвоката [PERSON] , відповідно якої [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою, [PERSON] ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також до обвинувального акта додано заяву потерпілої [PERSON] щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 20 грудня 2024 року, в якій потерпіла погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості. На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Під час досудового розслідування [PERSON] беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Потерпіла [PERSON] погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження, а також на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, доведеним вчинення [PERSON] кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. На підтвердження вини [PERSON] у вчинені кримінального проступку за ч.1 ст. 125 КК України суд приймає встановлені органом досудового розслідування обставини. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, враховує, що обвинувачений вважається, таким, що немає судимості відповідно до ст. 89 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується незадовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] , суд визнає щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання [PERSON] , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах. Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що достатньою мірою покарання буде призначення обвинуваченому [PERSON] , покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно [PERSON] не обиралася. Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні. У данному кримінальному провадженні судові витрати відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі міра запобіжного заходу, відносно [PERSON] не обиралися. Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку надіслати учасникам судового провадження. Суддя :

Результат: guilty