Вид судочинства: civil
Суддя: Шеремета Г. І.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03

Обставини справи:
Позивачка звернулася з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди яку оцінює у 3000 грн. В подальшому збільшила суму позову, просить стягнути з відповідача 20000 грн. суми морального відшкодування. Позов мотивує тим, що моральні страждання зазнала у зв»язку з необґрунтованим , повторним, зверненням відповідача до неї з позовом про стягнення нібито наявної заборгованості за послуги з газопостачання. Крім цього відповідачем додано до матеріалів справи довідку про склад її сім»ї, що вважає незаконним, оскільки така надана без її згоди. Відповідач довгий час не надавав їй правдивої інформації про зміни тарифів та розрахунків, про існування боргу, про причини виникнення боргу, не уклав договору та звернувся до суду з позовом. Вважає, що такі дії відповідача заподіяли їй моральну шкоду, що виразилось у тому, що їй як інваліду 1 групи заподіяно душевні страждання, перебувала на лікуванні та витрачала значний час для поновлення своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з мотивів викладених у позовній заяві та доповненнях до позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що дійсно ними 1.03.2005 року подано позов про стягнення боргу з позивачки, який станом на 1.02.2005 року становив 1109,19 грн. у зв»язку з частковою і у малих розмірах оплатою за спожитий газ. 16.03.2009 року прийнято рішення про списання заборгованості [PERSON] в сумі 190,89 грн. Станом на 1.01.2011 року заборгованість за спожитий природний газ по вул..Чернігівська 23/9 становить 183, 35 грн. Тому вимоги про заподіяння позивачці моральної шкоди у зв»язку з подачею позову є необґрунтованими, оскільки позов виник у зв»язку з наявною заборгованістю. Щодо неправомірних дій працівників ВАТ «Львівгаз»вважає, що останні діяли в межах правового поля, позивачка не навела жодних фактів які б стверджували заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, а також відповідні розрахунки заподіяної шкоди. Тому з огляду на наведене просить в позові відмовити. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної ( немайнової) шкоди. Ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Судом встановлено з матеріалів цивільної справи №2-1135/07, що 02.03.2005 року ВАТ «Львівгаз»звернувся до позивачки з позовом про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, станом на березень 2007 року в сумі 859,03 грн. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 3.12.2007 року позов ВАТ Львівгаз задоволено частково, стягнено з позивачки заборгованість в сумі 68 грн. 14 коп. , у зв»язку з пропуском строку позовної давності. 8.06.2006 року ВАТ «Львівгаз»повторно звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за надані послуги за період по 01.05.2006 року. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 26.08.2008 року ухвалу суду від 19.08.2008 року про залишення позову без розгляду скасовано, справу повернуто на новий розгляд. Ухвалою суду від 03.03.2009 року позов ВАТ «Львівгаз»залишено без розгляду, зустрічну позовну заяву виділено у самостійне провадження. Згідно з витягу з протоколу №7 засідання правління ВАТ «Львівгаз»від 16 березня 2009 року вирішено списати заборгованість, яка рахувалась за інвалідом 1 –ї групи з дитинства [PERSON] в розмірі 790,89 грн., яка проживає в [INFO] ( а. с.10) Як пояснила в попередньому судовому засіданні позивачка, подача цих двох позовів заподіяла їй значні душевні страждання. Ще однією з підстав заподіяння душевних страждань позивачка вказує на те, що відповідачем незаконно отримано довідку ЛКП Віра про склад сім»ї та прописку, яка як вважає не може бути надана без її згоди. Однак суд не вбачає порушень прав позивача у зв»язку з представленням такої та не вважає, що такі дії останнього потягли за собою моральні страждання, оскільки позивачка є інвалідом 1 групи з дитинства, у зв»язку з чим користується пільгами з оплати комунальних послуг, інформація про дату й місце її народження, склад сім»ї та характеристики житла включається до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги затвердженого постановою КМУ від 29.01.2003 року №3117 , надаються підприємствам і організаціям, що надають послуги на їх запити та в межах їх компетенції. Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди «від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вище наведене, а також те, що судом встановлено, що дійсно відповідачем пред»явлено до позивачки повторно, аналогічний позов про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, однак позивачкою, перед судом недоведено, що такі дії відповідача призвели до вимушених змін у її житті. Крім цього ухвалою Апеляційного суду позов задоволено частково у зв»язку з пропуском строку звернення, заборгованість позивачки за користування послугами у той час мала місце, у 2009 році така була списана відповідачем та на даний час знову утворилась та станом на 1 січня 2011 року становила 183 грн. 35. Позивачкою як на підтвердження заподіяння моральної шкоди представлено довідку про те, що перебувала на стаціонарному лікуванні в 2 терапевтичному відділенні з 14.03.2007 року по 30.03.2007 року, однак суд не вважає, що така є підтвердженням заподіяння моральної шкоди у зв»язку з подачею до суду позову до позивачки.

Резолютивна частина:
В позові відмовити. На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки, передбачені ст..294 ЦПК України.. Суддя: Шеремета Г. І.

Результат: denied