Вид судочинства: civil
Суддя: Косик С. М.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
у жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 11 січня 2017 року помер її чоловік [PERSON] 18.04.2012 р. рішенням Машівського районного суду Полтавської області за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства площею 0,79 га, що знаходиться в с. Первомайське Машівського району, але він не зареєстрував вказане рішення у реєстрі нерухомого майна, у звязку з чим нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Позивачка завчасно зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги, що був зареєстрований із померлим за однією адресою, інші спадкоємці подали заяви про відмову у прийнятті спадщини після померлого [PERSON] На даний час у позивачки виникла потреба оформити належні документи для можливості повністю розпоряджатись спадковим майном. У звязку з наведеним позивач просить визнати за нею право власності на указану земельну ділянку після смерті чоловіка [PERSON] В судове засідання сторони не з`явилися, натомість направили заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, представник відповідача з рішенням суду згоден, третя особа також направила заяву про розгляд справи без її участі (а.с.39,52,54). Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 11 січня 2017 року помер [PERSON] (а.с.23), з яким позивач [PERSON] перебувала у шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КЕ №280524 виданого 20.07.1974 р., та проживала за однією адресою, що убачається з довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація №2» ПМР від 16.03.2017 (а.с.24,57). 18.04.2012 р. рішенням Машівського районного суду Полтавської області за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства площею 0,79 га, що знаходиться в с. Первомайське Машівського району Полтавської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.05.2007 р. [PERSON] (а.с.6) . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю Серія І-ПЛ № 051184 виданого 04.11.1997 р. на ім`я [PERSON] вбачається, що земельна ділянка площею 0,79 га, що в с. Первомайське Машівського району Полтавської області належить вказаній особі на праві приватної власності (а.с.4). Як вбачається з витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру серія БББ№223218 від 12.10.2010 р. кадастровий номер вищевказаної земельної ділянки відсутній (а.с.5). Спадкоємцем за законом на підставі ст. 1261 ЦК України після померлого [PERSON] є дружина померлого, позивач у справі (а.с. 24), яка належним чином прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована разом з померлим до його смерті і по даний час та подала заяву до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, інші спадкоємці є дочка померлого [PERSON] та син [PERSON], які в установлений законом строк відмовилися від прийняття спадщини, подавши до вищевказаного нотаріуса відповідні заяви про свою відмову (а.с.25,55,56). Інші спадкоємці відсутні, про що свідчать копії документів зі спадкової справи (а.с. 55-61). Однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 0,79 га, що розташована в с. Первомайське Машівського району Полтавської області призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності в установленому порядку в уповноваженому органі з реєстрації прав власності на нерухоме майно, що вбачається з постанови від 21.07.2017р. № 01-31/233 про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 25). Відповідно до п. 4.15. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Пунктом 4.20 цього Порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 19 цього Закону, державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Таким чином, у позивача існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в нотаріальній конторі, оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки позивач належним чином прийняла спадщину як спадкоємець за законом після померлого 11 січня 2017 року [PERSON], за яким 18.04.2012 р. рішенням Машівського районного суду Полтавської області визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,79 га, що розташована в с. Первомайське Машівського району Полтавської області призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.05.2007 р. [PERSON], але за життя не зареєстрував вказане рішення в реєстрі нерухомого майна, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у звязку з чим за позивачем слід визнати право власності на вказану земельну ділянку. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
позов [PERSON] до Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволити. Визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,79 га розташовану на території с. Первомайське Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області та призначену для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом після померлого 11 січня 2017 року [PERSON]натолія Олексійовича.

Результат: other