Вид судочинства: commercial
Суддя: Балац С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Між позивачем, як підрядником, та відповідачем, як субпідрядником, укладено договір субпідряду на виконання робіт від 10.01.2019 № 2-3836 (далі - Договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах, передбачених Договором, позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобов`язання виконати роботи (далі - роботи) з реконструкції КЛ-10 кВ ПС "Метизна" - РП-58 м. Дніпропетровськ (далі - об`єкт) (п. 1.1 Договору). Пунктом 1.4 Договору визначено, що відповідач зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом трьох днів з моменту надання йому фронту робіт та повністю виконати зазначені роботи не пізніше ніж до 10.02.2019. Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України). Укладений між сторонами спору Договір за своєю правовою природою єдоговором підряду. Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Приписами частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України встановлено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Так позивачем, перераховано на користь відповідача грошові кошти в якості авансу в сумі 175.000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 31.01.2019 № 707, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії. Проте, відповідач у встановленому Договором порядку роботи не виконав, що призвело до звернення позивача до господарського суду з метою захисту свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 175.000,00 грн. За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України унормовано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Так позивач звернувся до відповідача з листом від 04.07.2019 № 34 про відмову від Договору та повернення попередньої оплати в сумі 175.000,00 грн. Вказаний лист отриманий керівником відповідача 10.07.2019 нарочно, про що здійснена відмітка на зворотному боці вказаного листа. Суд відзначає, що сторонами спору доказів, підтверджуючих, виконання відповідачем робіт на суму 175.000,00 грн. або повернення вказаної суми коштів позивачеві, сторонами спору не надано. Таким чином позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у вигляді суми попередньої оплати робіт в розмірі 175.000,00 грн. підлягає задоволенню повністю. Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Резолютивна частина:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю. 2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЖИТЛОБУД" (03039, м.Київ, ПРОВУЛОК РУСЛАНА ЛУЖЕВСЬКОГО, будинок 14, ідентифікаційний код 42046828) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВСЬКЕ МОНТАЖНО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЕЛЕКТРОПІВДЕНМОНТАЖ" (52064, Дніпропетровська обл., Дніпровський район, село Сурсько-Литовське, ВУЛИЦЯ НОВА, будинок 1, ідентифікаційний код 00121873) основну заборгованість у вигляді попередньої оплати в сумі 175.000 (сто сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2.625 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) грн. 00 коп. 3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Суддя С.В. Балац

Результат: granted