Вид судочинства: administrative
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1833538 від 07.12.2019 стосовно водія [PERSON] за правовою кваліфікацією по ч. 1 ст. 122 КпАП України винесену за підписом інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кривонос Віталія Юрійовича, в наслідку протиправності дій інспектора. У позовній заяві [PERSON] вказано, що в оскаржуваній постанові інспектор поліції вказав, що позивач 07.12.2019 о 10.03 год. керував транспортним засобом, але в оскаржуваній постанові відсутня інформація про марку, модель та номерні знаки транспортного засобу. Оскаржувана постанова містить інформацію, яку не можливо прочитати, а із того, що можливо то: рухався в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив дозволену швидкість на 23 км/год. Відео здійснюється приладом TruCam ТС000557 відео додається. Вказано що розгляд справи проводився в с. Хухра, Охтирського району, Сумської області, вул. Полтавська. У зв`язку з перевищенням максимального допустимого ліміту швидкості в 50 км/годину на 23 км/годину відповідач стосовно позивача виніс постанову серії ЕАК №1833538 від 07.12.2019, про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. З вказаною постановою про накладення на нього адміністративного стягнення позивач не погоджується, та вражає, що вона має бути скасована як безпідставна та не доведена належними та допустимими доказами. Зокрема, в оскаржуваній постанові відсутня інформація про марку, модель та номерні знаки транспортного засобу яким керував позивач, час, місце скоєння правопорушення, суть обставин правопорушення, зазначено не вірну адресу проживання позивача. Не зазначено серійний номер лазерного вимірювача TruCam, тому не можне бути визнано належним та допустимим доказом результати вимірювання таким приладом. На місці винесення оскаржуваної постанови, позивач зауважував, що він не здійснював рух в селі Хухра, а лише в`їжджав у село та фіксацію швидкості відповідач здійснював поза межами села Хухра, Охтирського району. Крім того оскаржувана постанова не містить інформацію про те, що позивачу були роз`яснені права до винесення оскаржуваної постанови, при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Також працівники поліції не показали підстав їх перебування у с. Хухра, так як не було надано для огляду шляхового листа. На адресу суду були надані відзиви від інспектора у якому зазначено про повне невизнання заявлених вимог. Позивач дійсно порушив правила дорожнього руху України перевищивши швидкість під час руху у межах населеного пункту на 23 км/год. У відзиві відповідач зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення на відповідача є законною та обґрунтованою, оскільки факт вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення підтверджується фотознімками, зробленими за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000557). Крім того, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та пройшов повірку, отже є придатним для застосування. Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача. Копія ухвали про відкриття провадження від 17.12.2019 року з копією позову та доданих матеріалів була отримана відповідачем, клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та відзиву відповідач не надав. Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2019 року відповідачем інспектором роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Кривонос Віталієм Юрійовичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1833538 від 07.12.2019, якою позивача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, а саме - за те, що він 07.12.2019 року о 09 год. 52 хв. знаходячись на а/д Н-12 в с. Хухра, Охтирського району, Сумської області, по вул. Полтавській, поблизу будинку № 9, керував транспортним засобом марки Chevrolet Niva, державний номерний знак [NUMBER] , рухався зі швидкістю 73 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 км/год., чим порушив вимоги п. 12.4. ПДР України. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху приладом засобів TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000557). Зі змістом вищевказаної постанови про адміністративне правопорушення позивач ознайомився, йому було надано її копію, права, визначені ст. 268 КпАП України роз`яснено. Відповідачем був наданий диск із записами з нагрудних камер поліцейських, під час огляду файлів в якому було встановлено, що оскаржувана позивачем постанова фактично складена в присутності позивача, останньому роз`яснено його права та запропоновано надати пояснення з приводу здійснених останнім порушень Правил дорожнього руху. Про наявність клопотань чи заяв позивач при розгляді справи позивач не вказував. Твердження позивача з приводу того, що останній не перевищував швидкості руху, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи наявні фото, а також відео здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 ТС000557, а також документи щодо сертифікації та технічного стану зазначеного приладу, на яких зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 73 км/год. На даних фото та відео зображено, що саме автомобіль позивача їхав із зазначеною швидкістю, інші транспортні засоби у межах дії радару поруч із авто позивача не пересувались. Фото та відео здійснені вищезазначеним приладом виявились не чіткими, проте і з них можливо ідентифікувати марку транспортного засобу, який рухався в межах населеного пункту (автомобільна дорога Н-12, с. Хухра). Після зупинки інспектором було ідентифіковано транспортний засіб та водія, що зафіксовано у винесеній ним постанові. Судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCAM № ТС000557, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом, повірений та в ньому правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування, що підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки виданим 29.08.2012, свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13557 та експертним висновком № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року. Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Отже, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM. Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. Відповідно до ч. 1 статті 122 КпАП України перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем на законних підставах було застосовано лазерний вимірювач швидкості TruCam (серійний номер ТС000557 ) та відсутні будь які дані щодо недостовірності отриманих ним показників, пов`язаних із вимірюванням швидкості руху транспортного засобу. Відповідно, доводи позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли підтвердження під час розгляду справи. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КпАП України. Також суд ураховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 17.05.2018 року в справі № 753/4366/17, відповідно до яких не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КпАП України. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КпАП України. Таким чином, суд встановив наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, у зв`язку із чим оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, підтверджується наявними у справі доказами.

Резолютивна частина:
В задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Інспектора поліції батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції у місті Суми Кривонос Віталія Юрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області. Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко

Результат: denied