Вид судочинства: criminal
Суддя: Гавенко О. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Обвинувальний акт щодо [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, надійшов до Білоцерківського міськрайонного суду 02 грудня 2019 року. Відповідно до до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 18.03.2014 року [PERSON] призваний [INFO] \~ на військову службу за мобілізацією та направлений для її проходження до Збройних сил України. В подальшому, 25.03.2014 року відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 62 солдат [PERSON] зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та\~ призначений на посаду механіка - водія танкового батальйону. Під час проходження військової служби солдат [PERSON] як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» ст. ст. 4, 9, 11, 16, 120 Статуту внутрішньої служби ЗС України\~ та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою. 26.03.2014 року командиром військової частини [NUMBER] солдату [PERSON] надано звільнення, з якого останній повинен був повернутись до військової частини [NUMBER] 28.03.2014. Разом з цим, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді та достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат [PERSON] бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, у порушення вищевказаних вимог Закону, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, 28.03.2014 року о 8 годині 00 хвилин без поважних причин, не з`явився вчасно на службу\~ до військової частини [NUMBER] яка дислокується за адресою: [ADDRESS] , та до 11.11.2019 року включно проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби. 12.11.2019 року солдат [PERSON] добровільно прибув до військової частини [NUMBER] та продовжив проходження військової служби. Таким чином, [PERSON] не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчиненому особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) чим\~ вчинив злочин, передбачений\~ ч. 3 ст. 407 КК України. В підготовчому судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про визнання винуватості, укладену між ними 03 січня 2019\~ року, яку просили затвердити. Відповідно до вказаної угоди про визнання винуватості від 03 січня 2019\~ року, укладеної між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону капітаном юстиції [PERSON] , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні з одного боку та обвинуваченим [PERSON] з іншого боку, в присутності його захисника адвоката\~ [PERSON] на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, [PERSON] повністю визнав свою винуватість у вчиненні\~ злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, пояснив про причини скоєння кримінального правопорушення та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення. Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення покарання [PERSON] із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. При цьому обвинуваченому [PERSON] роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди. В судовому засіданні з`ясовано, що [PERSON] розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні і він буде мати при цьому весь обсяг прав, в тому числі допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду. При цьому суд переконався, що\~ [PERSON] винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь якого примусу. Судом роз`яснено [PERSON] наслідки угоди, характер обвинувачення, конкретну міру покарання, передбачену ч. 3 ст. 407 КК України, погоджену сторонами угоди.\~ Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії [PERSON] за ч. 3 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, [PERSON] може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України. Речові докази у провадженні\~ та процесуальні витрати\~ відсутні. Запобіжний захід щодо\~ [PERSON] не застосовувався. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Угоду про визнання винуватості, укладену 03 січня 2020\~ року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за\~ № 42019110360000116 від 12.11.2019 року \~ затвердити. [PERSON] визнати винуватим\~ у вчиненні злочину, передбаченого\~ ч. 3 ст. 407 КК України та призначити\~ покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору та захиснику. Суддя: [PERSON]

Результат: guilty