Вид судочинства: criminal
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, востаннє 11.10.2023 Залізничним районним судом м.Львова за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та у червні 2024 року у м.Львові в умовах воєнного стану, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна та привласнення з корисливих мотивів офіційного документу (банківської карти), вчинених за наступних обставин. Так, [PERSON] 14.06.2024, більш точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи на вулиці Яворницького у м. Львові, маючи протиправний умисел, спрямований на привласнення банківської картки потерпілого, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківському рахунку, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, шляхом вільного доступу знайшов та привласнив з корисливих мотивів банківську платіжну карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) АТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я потерпілого [PERSON] , [INFO] , яка у відповідності до норм ст.1 Закону України «Про інформацію», п.1, п.З ст.36 Закону України «Про платіжні послуги», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. Окрім цього, [PERSON] приблизно о 17:00 год 16.06.2024, перебуваючи поряд з «Будинком меблів», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська 92, виявив на лавці потерпілого [PERSON] , [INFO] , який перебував в безпорадному стані, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння, з яким перед тим разом розпивав алкогольні напої, маючи протиправний умисел спрямований на викрадення банківської картки потерпілого з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що знаходились на той час на банківському рахунку, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з куртки потерпілого, яка знаходилась біля нього, викрав гаманець останнього, в якому знаходилась платіжна картка № [NUMBER] ( [NUMBER] ) АТ КБ «Приватбанк», видана на ім`я потерпілого, яка у відповідності до норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.1, п.З ст.36 Закону України «Про платіжні послуги», ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. Також, [PERSON] приблизно о 17:00 год 16.06.2024, перебуваючи поряд з «Будинком меблів», що за адресою: м. Львів, вул. Любінська 92, виявив на лавці потерпілого [PERSON] , [INFO] , який перебував в безпорадному стан, оскільки знаходився в стані алкогольного сп`яніння, з яким перед тим разом розпивав алкогольні напої, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу викрав у [PERSON] гаманець, в якому знаходилась платіжна картка № [NUMBER] ( [NUMBER] ) AT КБ «Приватбанк», видана на ім`я потерпілого, та мобільний телефон останнього «Redmi Note 12 Pro» IMEI 1: [NUMBER] , IMEI2: [NUMBER] з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Київстар» н.м.т. [NUMBER] вартістю 7500 гривень. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, при цьому ствердив, що дійсно він 14.06.2024, перебуваючи у м.Львові на вул. Яворницького, привласнив з корисливих мотивів знайдену банківську платіжну карту АТ КБ «Приватбанк», видану на ім`я потерпілого [PERSON] , якою в подальшому розрахувався за медичні препарати. Також він 16.06.2024, перебуваючи поблизу «Будинку меблів», що по вул.Любінській у м.Львові, таємно, з корисливих мотивів, викрав у потерпілого [PERSON] гаманець, в якому знаходилась платіжна картка AT КБ «Приватбанк», видана на ім`я останнього, та мобільний телефон, яким він в подальшому розпорядився на власний розсуд, а платіжною картою розраховувався за придбані медикаменти і продукти харчування. У вчиненому щиро розкаюється та просив суворо не карати. Потерпілі у судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд кримінального провадження за їх відсутності, зазначивши, що при призначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду. На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом. Дії обвинуваченого [PERSON] вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він привласнив офіційний документ, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного. При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, є проступком та тяжким злочином, враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, є військовослужбовцем військової частини [NUMBER] , на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Враховуючи характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, шо обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] покарання у межах санкцій ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду та ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням при призначенні покарання за сукупністю злочинів принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, викладені дані про особу винного, який є військовослужбовцем, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію потерпілих та прокурора щодо призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного. Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України. Запобіжний захід [PERSON] у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: -за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду; -за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити [PERSON] остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 5 /п`ять/ років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки. На підставі ст.76 КК України, покласти на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід [PERSON] у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили. Речові докази: 2 компакт-диски із відеозаписами з камер спостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Суддя:

Результат: guilty