Вид судочинства: civil
Суддя: Бутенко Д. В.
Дата ухвалення: 2014-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
У листопаді 2013 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що 10 квітня 2013 року помер його батько – [PERSON], який постійно до смерті мешкав в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області по вул. Надлісся, буд. 46. Після його смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. [PERSON] за своє життя склав заповіт, яким усе належне йому майно розпорядився передати після його смерті його сину, тобто фізичній особі - позивачу по справі [PERSON], дане розпорядження є чинним на день розгляду даної справи та ніким неоспорено. Іншим спадкоємцем першої черги по закону є його дружина – [PERSON], яка своєю заявою посвідченою секретарем Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області відмовилася від своєї частини у спадщині на його користь. У оформленні прав на спадщину у вигляді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачу відмовили через те, що за свого життя його батько не оформив та не зареєстрував в органах БТІ своє право власності на зазначений вище об’єкт нерухомості. Уважаючи себе спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], просив суд визнати за ним право власності на спірну будівлю із господарськими спорудами як набуте позивачем в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, додатково подавши письмові докази в підтвердження позовних вимог. Відповідачі, представник Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але в своїх письмових заявах позов визнали в повному обсязі, просили суд розглянути справу без їх присутності. Приватний нотаріус Липоводолинського районного нотаріального округу, Сумської області [PERSON], в суд не з’явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника нотаріальної контори. Представник КП „Сумське міське БТІ”, як третя особа, до суду не з’явився, але в письмовій заяві не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника КП „Сумське міське БТІ”. Представник реєстраційної служби Липоводолинського районного управління, до суду не з’явився, але в письмовій заяві начальник цієї установи не заперечував проти позову, просив справу розглянути без участі представника реєстраційної служби. У зв’язку з неявкою в судове засідання сторін та третіх осіб, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши обставини справи, в якій достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є спадкоємцем за заповітом після померлого 10 квітня 2013 року [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено секретарем виконавчого комітету Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 14 липня 2006 року, реєстровий № 81. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався. Іншим спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в своїй заяві, посвідченій секретарем Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, відмовилася від своєї частини в спадщині на користь позивача по справі (а.с.7,8,9,12,13,15,53,54). Згідно з довідкою виконавчого комітету Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 06 листопада 2013 року № 629 та даних погосподарської книги, домоволодіння № 46, розташоване за адресою в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області, по вул. Надлісся обліковувалось за померлим [PERSON] (а.с.10,14). З довідки виконавчого комітету Панасівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 628 від 06 листопада 2013 року вбачається, що рішенням загальних зборів колишнього колгоспу «Зоря» власнику будинку [PERSON] виділялась земельна ділянка під забудову в с. Панасівка Сумської області, по вул. Надлісся, буд.46. (а.с.11). З довідки Липоводолинської районної державної нотаріальної контори № 1077/01-16 від 19 грудня 2013 року вбачається, що після смерті 10 квітня 2013 року [PERSON] в Липоводолинській районній державній нотаріальній конторі спадкова справа не заведена. 10 квітня 2013 року після смерті [PERSON] спадкова справа заведена у приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу [PERSON] за № 97/2013 від 19 вересня 2013 року (а.с.43). У відповідності до технічного паспорту на спірне майно, домогосподарство № 46 з господарською спорудою, розміщене за адресою в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області, по вул. Надлісся, складається з житлового будинку, прибудови, двох погребів, літньої кухні, п’яти сараїв, огорожі, вбиральні та колодязя. При цьому, самовільно зведені будівлі у цьому домогосподарстві відсутні (а.с.48,49-51). До цього, спірне домогосподарство не чинить перешкод власникам інших домогосподарств і сільській раді (а.с. 45). Осіб, які мають право на обов’язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом (а.с. 13,43,53-54). При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Частиною 1 ст.1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Частиною 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтями 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням здійснюється за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, визнання відповідачами пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача суд вважає обґрунтованими. Судом достовірно встановлено, що через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на правомірно зведене його спадкодавцем домоволодіння, та зареєструвати право власності на вказану нерухомість в установленому порядку, хоча в силу заповіту є спадкоємцем померлого гр. [PERSON], а тому його право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ним права власності на вищевказане спірне домоволодіння з господарськими будівлями, як набуте в порядку спадкування після смерті 10 квітня 2013 року – [PERSON]. Також позивач не наполягав на проведенні розподілу судових витрат згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, тобто не відшкодовувати понесені ним судові витрати з відповідачів, тому суд вважає за можливе не розглядати це питання при розподілі судових витрат по даній справі.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] задовольнити. Визнати за [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO] області, право власності на житловий будинок № 46, під літ. “А-1”, вартістю 60580 гривень, який розташований в с. Панасівка Липоводолинського району Сумської області по вул. Надлісся, з господарськими спорудами, а саме: прибудовою літ. “а”, вартістю 60341 грн.; погребом літ. “п/г1”, вартістю 889 грн.; літньою кухнею літ. “Б”, вартістю 18905 грн.; сараєм літ. “В”, вартістю 7162 грн.; сараєм літ. “Г”, вартістю 3323 грн.; сараєм літ. “Д”, вартістю 2033 грн.; сараєм літ. “Е”, вартістю 3570 грн.; сараєм літ. “Ж”, вартістю 17652 грн.; погребом літ. “п/г”, вартістю 1927 грн.; вбиральнею літ. “У”, вартістю 845 грн.; огорожею літ «№1-2», вартістю 11835 грн.; колодязем літ. “№3”, вартістю 6427 грн., а всього на суму 195489 (сто дев’яносто п’ять тисяч чотириста вісімдесят дев'ять) гривень. Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Суддя Д. В. Бутенко

Результат: granted