Вид судочинства: criminal
Суддя: Франчук С. В.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 22 жовтня 2022 року близько 14 години 40 хвилин, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, поблизу гуртожитку, що розміщений за адресою: майдан Мистецькі Ворота, 8, в м. Житомирі, знайшов поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною рожевого кольору та паперовий згорток з білою порошкоподібною речовиною. Усвідомлюючи, що дана речовина рожевого кольору містить психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», а речовина білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», у [PERSON] виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та наркотичного засобу без мети їх збуту. Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено та наркотичного засобу, обіг якого обмежено, [PERSON] підняв із землі поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною рожевого кольору та паперовий згорток з білою порошкоподібною речовиною, та, продовжуючи реалізацію свого умислу, направленого на незаконне зберігання без мети їх збуту, поклав вказані об`єкти до власного портфелю, та переносив її невстановленими вулицями міста Житомира, таким чином зберігав при собі. У подальшому, 22 жовтня 2022 року близько 17 години 05 хвилин, за адресою: м. Житомир, майдан Мистецькі Ворота, 8, у [PERSON] виявлено та в подальшому вилучено поліетиленовий згорток з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, що містить психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1876 г, та паперовий згорток з білою порошкоподібною речовиною, що містить наркотичний засіб обіг якого обмежено «метадон» масою 0,0310 г, які [PERSON] незаконно придбав та зберігав без мети збуту. Дії обвинуваченого [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та наркотичного засобу без мети збуту. Обвинувальний акт відносно [PERSON] в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, письмовою заявою підозрюваного, складеною в присутності захисника, та матеріалами досудового розслідування. Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Зі змісту заяви підозрюваного [PERSON] , яка була складена в присутності захисника - адвоката [PERSON] , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини та наркотичного засобу, без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне. Враховуючи, що [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, суд дійшов висновку щодо відсутності сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та можливістю розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381, 382 КПК України. При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого [PERSON] у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини та наркотичного засобу без мети збуту. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів. Також суд бере до уваги, що обвинувачений [PERSON] є особою молодого віку, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, тяжкі наслідки від його неправомірних дій не настали. Крім того, суд враховує, що ухвалою Бердичівського районного суду від 25.01.2019 [PERSON] було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за попередній злочин та направлено в місця позбавлення волі. Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України вчинене [PERSON] протягом невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Наведені обставини свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Визначаючи вид покарання, суд враховує, що санкція ч. 1 ст. 309 КК України передбачає альтернативні покарання у виді штрафу, виправних робіт, арешту та обмеження волі. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень. Враховуючи, що [PERSON] не працює та не має стабільних офіційних доходів, покарання у виді штрафу та виправних робіт не зможе досягнути своєї мети, а тому суд призначає більш суворе покарання у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та відповідає меті і загальним засадам призначення покарання. Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу. Частиною 1 статті 71 КК України визначено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування. У відповідності до ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. З урахуванням викладеного суд визначає [PERSON] остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Корольовського районного суду від 03.10.2016. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні. Арешт на майно не накладався. Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1132 грн 68 коп витрат на залучення експерта під час проведення судової експертизи. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України [PERSON] визначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду від 03.10.2016 та призначити у виді одного року шість місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання [PERSON] обчислювати з моменту його фактичного затримання для доставлення у заклад відбування покарання. Стягнути з [PERSON] на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової експертизи в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) гривні 68 копійок. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого [PERSON] не застосовувати. Речові докази: психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1876 г, та паперовий згорток з білою порошкоподібною речовиною, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон», масою 0,0310 г - знищити. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Головуючий суддя [PERSON]

Результат: guilty