Вид судочинства: criminal
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
04.11.2025 дільничний офіцер поліції сектору превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції [PERSON] , який призначений на вказану посаду відповідно до наказу начальника ГУНП в Сумській області № 243о/с від 01.05.2025, та поліцейський-водій взводу №2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області капрал поліції [PERSON] , який призначений на вказану посаду, відповідно до наказу начальника УПО в Сумській області № 264 о/с від 31.10.2024, перебували на службі у складі спільного наряду УПО в Сумській області та Охтирського РВП ГУНП в Сумській області по охороні громадського порядку та оперативного реагування на тривожні сповіщення з охоронюваних УПО в Сумській області об`єктів - «Естафета 25», та виконували свої службові обов`язки, передбачені статтями 2, 23 Закону України «Про Національну поліцію», наказом МВС України № 357 від 27.04.2020 «Про затвердження Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України», наказом МВС України №650 від 28.07.2017 «Про затвердження Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», посадової інструкції дільничного офіцера поліції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, затвердженої начальником Охтирського РВП ГУНП в Сумській області 29.04.2023, посадової інструкції поліцейського - водія взводу № 2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області, затвердженої т.в.о. командира батальйону УПО в Сумській області 01.07.2025, у однострої поліцейського, з табельною вогнепальною зброєю, на закріпленому за УПО в Сумській області службовому автомобілі «Renault Duster», д.н.з. [NUMBER] . 04.11.2025 о 19 год. 39 хв., під час виконання службових обов`язків та патрулювання м. Охтирка Сумської області, зазначений наряд працівників поліції отримав службове завдання №244694419 про спрацювання технічних засобів охорони в магазині «Світ Продуктів» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Миколи Хвильового, 1, причиною якого стало непорозуміння між працівником зазначеного магазину та одним із його відвідувачів. 04.11.2025 о 19 год. 47 хв., після прибуття на місце події до магазину «Світ Продуктів» за адресою: Сумська область, м. Охтирка, пров. Миколи Хвильового, 1, дільничний офіцер поліції сектору превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції [PERSON] та поліцейський - водій взводу № 2 роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Сумській області капрал поліції [PERSON] виявили у торговому залі зазначеного магазину [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та не розрахувався з продавцями магазину за придбаний товар, причиною чого став виклик до магазину працівників поліції. У подальшому під час перевірки працівниками обставин, які стали причиною виклику працівників поліції, 04.11.2025 о 19 год. 55 хв., [PERSON] , будучи на вулиці біля входу до магазину «Світ Продуктів», що розташований за вищевказаною адресою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним перебувають поліцейські, які виконують свої службові обов`язки, передбачені ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю працівнику правоохоронного органу, посягаючи на здоров`я дільничного офіцера поліції сектора превенції Охтирського РВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції [PERSON] , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, кулаком своєї правої руки заподіяв один удар [PERSON] в ліву частину обличчя, чим спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді: в ділянці верхньої повіки ліворуч по зовнішньому її краю з переходом на нижню повіку синець; в ділянці спинки носа ліворуч синець; забійні синці лівої надбрівної дуги, скулової ділянки зліва, тобто умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу [PERSON] легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. У результаті вищевказаних протиправних дій [PERSON] , потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження: в ділянці верхньої повіки ліворуч по зовнішньому її краю з переходом на нижню повіку синець; в ділянці спинки носа ліворуч синець; забійні синці лівої надбрівної дуги, скулової ділянки зліва, що по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів. Таким чином, [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому у вину кримінального правопорушення за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що дійсно, 04.11.2025 близько 19 години, будучи на підпитку, перебуваючи у збудженому стані, через вжите спиртне, прийшов до магазину «Світ продуктів», що розташований по пров. М. Хвильового в м. Охтирка. Взявши товар, мав намір розрахуватися за допомогою телефону, але не зміг, оскільки виявив, що телефон не його. Продавчиня відмовила йому у видачі товару без оплати і сказала, що викличе працівників поліції, якщо він не розрахується. [PERSON] не заперечував проти цього і коли приїхали працівники поліції, то запросили його на подвір`я для складання протоколу. [PERSON] разом з поліцейськими вийшов на вулицю, але те, як і за що він наніс удар потерпілому - працівнику поліції, він не пам`ятає. Про те, що на виклик працівниці магазину приїхали саме поліцейські в нього сумнівів не було, оскільки вони були у службовому одязі та з усією своєю амуніцією. Обвинувачений зазначив у суді, що розуміє, що через його поведінку у магазині продавчиня викликала наряд поліції, усвідомлює, що через те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтвердилося у лікарні, він вдарив працівника поліції, який до нього не застосовував будь - якої фізичної сили чи тиску. [PERSON] вказав, що погоджується з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та щиро розкаюється у скоєному. Підтвердив, що є військовослужбовцем та близько півтора року, а саме - з 28.05.2024 р. перебуває вдома, оскільки самовільно залишив військову частину. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, вина обвинуваченого [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, та враховує його вік, сімейний стан та стан здоров`я (переніс черепно мозкову травму). За місцем реєстрації та проживання скарг на поведінку [PERSON] не надходило, характеризується позитивно, має статус учасника бойових дій та нагороджений медалями - Ветеран війни та Незламним героям російсько - української війни, за поясненнями самого обвинуваченого та згідно доповіді командира в/ч [NUMBER] , він 28.05.2024 самовільно залишив військову частину в якій проходив службу та до цього часу не повернувся до виконання службових обов`язків. Згідно вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 17.06.2020 р. справа №583/2042/20, провадження № 1-кп/583/279/20, [PERSON] був визнаним винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та йому було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Отже, станом на дату ухвалення даного вироку [PERSON] , в силу ст. 89 КК України, судимостей не має. Згідно досудової доповіді органу пробації має середній ризик небезпеки для суспільства та середній ризик вчинення нового злочину. До обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого [PERSON] ,суд відносить - щире каяття. До обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] ,суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. З урахуванням цих обставин, суд вважає за можливе призначити [PERSON] , покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк необхідний і достатній для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 04.11.2025 о 20.00 год. [PERSON] затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції. Він перебував під вартою до обрання до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. А тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вказаний строк попереднього ув`язнення з 04.11.2025 по 06.07.2025 слід зарахувати у строк покарання у разі засудження до обмеження волі день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі. У строк покарання, за правилами передбаченими ч. 7 ст. 72 КК України, слід зарахувати строк перебування [PERSON] під цілодобовим домашнім арештом на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.11.2025, з 07.11.2025 по 06.01.2026 року включно. З огляду на те, що ч. 7 ст. 72 КК безпосередньо не визначає співвідношення при складанні покарань у виді цілодобового домашнього арешту і обмеження волі, суд застосовує правову позицію ККС ВС, викладену у постанові від 12.05.2025 у справі №638/7426/24 (провадження № 51-5317км24), відповідно до якої Верховний Суд вбачає правильним застосуванням судами попередніх інстанцій закону України про кримінальну відповідальність шляхом використання суміжних еквівалентів, передбачених положеннями ст. 72 КК, через взаємне співвідношення основних покарань у виді громадських робіт та пробаційного нагляду до іншого виду основного покарання, у цьому випадку до обмеження волі. Отже, якщо три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, а одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, то одному дню обмеження волі відповідає півтора дні домашнього арешту (3 : 2). Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку повинно бути зазначено рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили. Прокурор просив суд до вступу вироку в законну силу обрати [PERSON] запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Розглянувши позиції сторін захисту та обвинувачення, врахувавши підстави застосування попереднього запобіжного заходу, суд звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на свідків перестав існувати, оскільки всі свідки по справі були допитані. Однак, ризики переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, з огляду на докази, які характеризують особу [PERSON] .. Тому наявні підстави для обрання відносно обвинуваченого [PERSON] до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. В рамках кримінального провадження був пред`явлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, при розгляді якого суд виходить з такого. За приписами ст. 128 КПК України особа, якій злочином завдано майнової та/або немайнової (моральної) шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого. За приписами ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. В п.п. 8, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. [PERSON] був заявлений цивільний позов про стягнення із обвинуваченого моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. Вказує, що протиправними діями відповідача йому було завдано значних моральних страждань, пов`язаних як із прямою фізичною шкодою, так і з психологічними переживаннями, що виникли через напад під час несення служби, загрозу його безпеці, необхідністю проходження медичних процедур та перебуванням у стані стресу. Також потерпілим були надані документи що характеризують його особу, зокрема - копія посвідчення учасника бойових дій, наявні відзнаки за місцем проходження служби. Виходячи з обставин справи, принципів розумності та справедливості, беручи до уваги перенесені потерпілим моральні страждання внаслідок отримання легких тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням і стягнути на користь потерпілого в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в розмірі 10000,00 грн. Долю речових доказів вирішити відповідно до закону. Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 07.11.2025 року підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік. Строк відбуття покарання [PERSON] обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі. На підставі п. б. ч. 1 та ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому [PERSON] в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.11.2025 по 06.11.2025 з розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні обмеження волі. На підставі ч. 1, 5, 7 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому [PERSON] в строк відбування покарання термін його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 07.11.2025 по 06.01.2026 року включно з розрахунку півтора дні цілодобового домашнього арешту за 1 (один) день обмеження волі. Обрати відносно [PERSON] запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого обов`язків: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (несення військової служби); - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної майнової шкоди 10000 (десять тисяч) гривень. Речовий доказ: ніж туристичний, що згідно квитанції №002404 від 13.11.2025 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, після вступу вироку в законну силу повернути власнику [PERSON] . Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого - судді від 07.11.2025 після вступу вироку в законну силу скасувати. Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілими, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку. Суддя Охтирського міськрайонного суду [PERSON]

Результат: guilty