Вид судочинства: commercial
Суддя: Сікорська Н.А.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
12.04.2016 між Приватним підприємством "Подік" (позивач, позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче житлове ремонтно експлуатаційне підприємство № 11" (відповідач, позикодавець) укладено договір про надання поворотної фінансової позики №б/н (а.с. 12 т.1). За умовами п. 1.1. договору, позикодавець надає позичальнику (ПП "Подік") під заставу його власного майнового комплексу адміністративних та виробничих будівель, які знаходяться за адресою: м. Житомир, майдан Смолянський, 3 поворотну фінансову позику, а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п.1.2 поворотна фінансова позика (надалі позика) - це сума грошових коштів в національній валюті України, передана у користування на визначений строк відповідно до даного договору, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами. Згідно п. 2 договору сторони погодили, що поворотна фінансова позика надається в національній валюті України в межах суми 1000000,00 (одного мільйона грн. 00 коп.) під заставу майнового комплексу адміністративних та виробничих будівель позичальника, який знаходиться за адресою: м. Житомир, майдан Смолянський, 3, з правом його продажу на всю суму його оціночної вартості зазначеної Звітом № 160513/088, зокрема: - офісні приміщення загальною площею 267,80 кв.м.; баня, склад, гараж загальною площею 446,20 кв.м., майстерня загальною площею 366,0 кв.м., прохідна загальною площею 8,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Житомир, майдан Смолянський, 3, за вартістю, що становить 1579725,00 грн., в т.ч. ПДВ. Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що поворотна фінансова позика, з урахуванням попередньо-переданих сум надається позикодавцем частинами. За приписами п.п. 3.1, 3.2 договору, поворотна фінансова позика підлягає поверненню до 21.10.2016. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку або в інший законний спосіб. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобов'язань за Договором (п. 8.1. договору). З метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у іпотекодавця (ПП "Подік") на підставі договору про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 між Приватним підприємством "Подік" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 11" ( іпотекодержатель) 20.10.2016 року укладено договір іпотеки (а.с. 10-11). Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки сторонами погоджено, що цим договором забезпечується виконання зобов'язання, що виникло у Іпотекодавця на підставі Договору про надання поворотної фінансової позики від 12 квітня 2016 року, надалі - основний договір, укладеного з Іпотекодавцем у письмовій формі на суму 1000000,00грн. з обумовленим в основному договорі строком повернення боргу до 21 жовтня 2016 року . Згідно п. 1.2 договору, в забезпечення виконання зобов'язань за основним договором Іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: Майновий комплекс адміністративних та виробничих будівель, а саме: офісні приміщення літ."З", площею 268,8 кв.м., баня, склад, гараж літ "Ж" площею 446,2 кв.м., майстерня літ."К" площею 366 кв.м., прохідна літ. "Р" площею 8,5 кв.м., загальною площею 1088,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, майдан Смолянський буд.3. Вказане нерухоме майно є приватною власністю Іпотекодавця і належить на підставі: свідоцтва про право власності серії САС № 101900 виданого Виконавчим комітетом Житомирської міської ради Житомирської області від 05 січня 2009 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 16 січня 2009 року за реєстраційним номером № 25734425 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 березня 2015 року за реєстраційним номером № 602756518101. Пунктом 2.1 договору іпотеки передбачено, що сторони оцінюють предмет іпотеки в суму 1579725,00 грн. Оцінка предмета іпотеки проведена за згодою сторін з урахуванням ринкових цін та обсягу можливих витрат, пов'язаних з його реалізацією. Згідно висновку про вартість майна, складеного ФОП [PERSON] станом на 10 травня 2016 року ринкова вартість нерухомого майна становить 1579725,00 грн. Приписами п. 6.1 сторони погодили, що цей договір вступає в силу з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов'язань за основним договором та додатковими договорами до нього. Згідно п. 6.2 договору іпотеки, договір припиняє дію при виконанні Іпотекодавцем умов основного договору, на підставах, визначених ст. 17 Закону України "Про іпотеку", та інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Позивач звертаючись з позовом до суду з вимогою про розірвання договору позики від 12.04.2016 в обґрунтування вказаної вимоги вказує, що відповідач не виконав свого обов'язку за договором позики (надання поворотної фінансової допомоги) щодо надання позики . В підтвердження неодержання від відповідача коштів за договором поворотної фінансової позики позивач посилається на дані бухгалтерського обліку, зокрема банківські довідки про рух коштів ПП "Подік" за період з 07.04.2017 по 21.09.2017 , з 01.0.12016 по 06.04.2017, акти взаємних розрахунків між ПП "Подік" та ТОВ" ВЖРЕП-11" станом на 01.04.2016, 28.07.2016 та 01.01.2017 ( а.с. 13-23 т.1). За таких обставин позивач, з посилаючись на норми ст.ст. 1046, 1051 ЦК України звернувся до суду з позовом про оспорення договору про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 шляхом його розірвання. Обґрунтовуючи позовну вимогу про припинення дії договору іпотеки, укладеного між сторонами 20.10.2016 позивач зазначає, що відповідно до ч. 5 ст.3 ЗУ "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Вказує, що відповідно до ст. 17 ЗУ "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на те, що поворотної фінансової позики на виконання укладеного договору від 12.04.2016 відповідач не надав, просить дію договору іпотеки від 20.10.2016 укладеного між сторонами припинити та скасувати накладену забору за вказаним договором. Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову з огляду на наступне. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 та договору іпотеки від 20.10.2016. Слід зазначити, що договір про надання поворотної фінансової позики за своєю правовою суттю являється договором позики. У силу положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи, позивач за умовами договору про надання поворотної фінансової допомоги мав отримати від відповідача 1000000,00 (один мільйон ) грн. поворотної фінансової позики. Пунктом 2.3 передбачено, що така позика мала надаватись частинами. Сторонами в договорі не визначено якими саме частинами та до якого часу мала бути надана позика у повному обсязі. Проте, виходячи умов пунктів 3.1, 3.2 договору, щодо того, що поворотна фінансова позика підлягає поверненню до 21.10.2016, суд вважає, що саме до 21.10.2016 така позика вже мала бути надана позивачу. За змістом ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. З матеріалів справи, зокрема з банківських виписок по рахунках позивача за період з 01.01.2016 по 06.04.2017 та за період з 07.04.2017 по 31.08.2017 (а.с.118-243 т.1, 1- 19,72-74 т.2), не вбачається, що відповідачем виконано обов'язок за договором про надання поворотної фінансової позики та надано позивачу поворотну грошову позику в обумовленій договором сумі. З актів звірки розрахунків, які підписані сторонами станом на 28.07.2016 та на 01.01.2017 також не вбачається обставин надання позивачу позики. Відповідачем, в спростування вимог позивача, доказів зворотнього не надано. Слід вказати, що договір позики за своїми ознаками є, зокрема, реальним та оплатним, тобто є укладеним з досягненням сторонами певних домовленостей або вчинення дій. Враховуючи вищевикладене, з огляду на приписи ч.2 ст.1046 ЦК України, яка вказує, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, суд дійшов висновку, що договір про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 є неукладеним, оскільки позикодавець не виконав свого обов'язку та не передав позичальнику грошових коштів в обумовленому договорі розмірі, а саме 1000000,00 грн. Нормами ч.2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки в ході вирішення спору суд дійшов висновку про те, що договір про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 є неукладеним, правові підстави для його розірвання відсутні. Відтак вимога позивача про розірвання договору про надання поворотної фінансової позики №б/н від 12.04.2016 є безпідставною. Щодо вимоги позивача про припинення дії договору іпотеки від 20.10.2016, укладеного між ПП "Подік" і ТОВ " ВЖРЕП № 11" та скасування накладеної заборони на нерухоме майно: офісні приміщення літ. "З" площею 267,8 кв. м., баню, склад, гараж літ "Ж" площею 446,2 кв. м., майстерню літ "К" площею 366 кв. м., прохідну "Р" площею 8,5 кв. м., загальною 1088,5 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Житомир, майдан Смолянський, буд. 3., то суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Приписами ч.ч. 1, 4, 5 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Як вбачається з умов договору іпотеки, укладеного між сторонами 20.10.2016, останній укладений з метою забезпечення виконання зобов'язання, що виникло у іпотекодавця (ПП "Подік") на підставі договору про надання поворотної фінансової позики від 12.04.2016 між Приватним підприємством "Подік" та Товариством з обмеженою відповідальністю " щодо повернення позики в сумі 1000000,00 грн. Частиною 1 ст. 7 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. З аналізу вищезазначених норм ЗУ "Про іпотеку" вбачається, що договір іпотеки укладається насамперед задля забезпечення виконання основного зобов'язання. В даному випадку основним зобов'язання за договором іпотеки виступає зобов'язання позивача перед відповідачем щодо повернення суми позики згідно договору про надання поворотної фінансової позики № б/н від 12.04.2016. Враховуючи, що предметом даного позову є матеріально-правова вимога про припинення дії договору іпотеки від 20.10.2016, укладеного між ПП "Подік" і ТОВ "ВЖРЕП № 11" та скасування накладеної заборони на нерухоме майно, суд зазначає, що ст. 17 Закону України "Про іпотеку" визначено підстави, за яких договір іпотеки є припиненим. Так, іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. За вказаних обставин, припинення іпотеки можливе виключно з підстав, передбачених ст. 17 Закону України "Про іпотеку". За умовами ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на те, що суд дійшов висновку, що договір про надання поворотної фінансової позики № б/н від 12.04.2016 є неукладеним, тобто у позивача не виникло зобов'язання з повернення суми позики відповідачу, тому відсутні підстави для визнання договору іпотеки від 20.10.2016 припиненим з підстав, визначених у ст. 17 ЦК України, оскільки основне зобов'язання, в забезпечення виконання якого укладався договір іпотеки, взагалі не виникло. Відтак вимога позивача про припинення дії договору іпотеки від 20.10.2016, укладеного між ПП "Подік" і ТОВ " ВЖРЕП № 11" та скасування накладеної за договором заборони є безпідставною. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач може захистити своє порушене право шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 20.10.2016. Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.

Резолютивна частина:
В позові відмовити. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено: 19.01.18 Суддя Сікорська Н.А. Віддрукувати: 1- в справу 2- позивачу (рек.з пов.); 3 - відповідачу (рек.з пов.); 4 - [PERSON] на адресу: 10030, [ADDRESS] (рек.з пов.);

Результат: denied