Вид судочинства: civil
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
01.08.2025 [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном останнього. В обгрунтування заяви покликається на те, що він є онуком [PERSON] , з яким він спільно проживає за адресою: [ADDRESS] , оскільки його дідусь в силу свого віку та фізичного та психічного здоров`я потребує постійного догляду і допомоги, які він змушений йому забезпечити. Його дідусь, [PERSON] є пенсіонером та інвалідом третьої групи загального захворювання довічно. Протягом багатьох років дід страждає багатьма хронічними захворюваннями, зокрема 10 березня 2012 року у нього було діагностовано гемангіому печінки, хронічний холецистит та застійний жовчний міхур, хронічний панкреатит та СКД, а 04 червня 2019 року у нього також виявили УЗ ознаки дифузно зміненої щитоподібної залози, як при тиреоїдиті та кальцинат в правій долі щитоподібної залози, а згодом, 01 лютого 2021 року, гіперплазію щитоподібної залози 22 січня 2021 року відповідно до висновка ультразвукового дослідження серця у [PERSON] було встановлено знижену загальну скоротливу здатність міокарду, ремоделювання лівого шлуночка серця, недостатність мітрального та трикуспідального клапанів, а також розширене ліве передсердя. В грудні 2021 року мій дід захворів на гостру вірусну інфекцію, спричинену вірусом SARS-CoVID-19, після чого стан його здоров?я став дуже різко погіршуватися. Окрім описаних вище проблем із серцем та загострення хронічних хвороб, у нього виявили ознаки захворювань кровоносної системи, зокрема 29 березня 2022 року у [PERSON] було діагностовано атеросклероз магістральних артерій обох нижніх кінцівок, стенози на рівні стегнових сегментів 30-40%, в каротидних басейнах стенози ВСА в межах 50-60%, варикозну хворобу в системах обох ВІВ, лімфостаз обох нижніх кінцівок. Вказаний діагноз було також підтверджено в ході дуплексного сканування артерій і вен, проведеного 24 травня 2024 року. У зв?язку із описаними вище захворюваннями [PERSON] фактично втратив можливість самостійно пересуватися та самообслуговуватися на побутовому рівні і став вести замкнутий спосіб життя, зрідка виходячи з дому, практично перестав спілкуватися з оточуючими, часто скаржився на погане самопочуття та загальну слабкість. Очевидно, через порушення функцій серця, а також кровоносної системи, певних змін зазнала і центральна нервова система, зокрема головний мозок, оскільки його дід став постійно скаржитися на сильні головні болі, запаморочення, шум у вухах, часто втрачав свідомість. Як вбачається із протоколу магнітно-резонансної томографії від 15 липня 2025 року, у [PERSON] наявні МР-ознаки церебральної мікроангіопатії (Fazekas I-II) на фоні кортико-атрофічних змін півкуль головного мозку. «Порожнє» турецьке сідло. Киста лівої верхньощелепної пазухи. Значні зміни відбулися і у психічному стані [PERSON] , а заявник став помічати різке зниження пам?яті, він став забувати вживати ліки, погано орієнтувався у часі та подіях, у нього почав різко мінятися настрій, часто він просто сидів розгублений та дезорієнтований, не розумів, що відбувається, та хто ті люди, які його оточують. У спілкуванні зі мною та рідними він досить часто плутається у думках, не може сформулювати свою думку, часто переходить з однієї теми розмови на іншу, але більшість часу сидить, а частіше лежить мовчки. Із висновка лікаря спеціаліста КНП «Дрогобицька міська поліклініка» Дрогобицької міської ради від 16 липня 2025 року №182 вбачається, що [PERSON] було встановлено діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (атрофія головного мозку, церебросклероз) з вираженими емоційно-вольовими розладами, когнітивним зниженням, соціально-побутовим зниженням. Внаслідок описаного вище стану здоров?я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами [PERSON] є недієздатним, має обмеження життєдіяльності, позбавлений здатності самостійно пересуватися, орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, він не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які він йому забезпечує. У зв?язку із тим, що [PERSON] не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, він не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, що ставить під загрозу його життя та здоров?я, а також реалізацію його охоронюваних законом прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 05.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 27.08.2025. 27.08.2025 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено. На підставі ухвали суду від 06.11.2025 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 26.11.2025. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просить таку задоволити. Додатково суду пояснив, що окрім нього, інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном [PERSON] немає, зокрема його батько служить в ЗСУ. Дідусь хворіє давно та потребує постійного догляду. Представник [PERSON] адвокат Лучків А.В. в судовому засіданні заяву підтримав, просить взяти до уваги, що Орган опіки та піклування дослідивши ретельно дане питання прийшов до висновку про доцільність призначення опікун7ом його довірителеві саме [PERSON] . Оскільки батько заявника служить, інших членів сім`ї окрім нього, які б взяли на себе функцію опікуна - немає. Також в судовому засіданні в режимі відеозв`язку був присутній [PERSON] , оскільки його фізичний та психічний стан здоров`я не дозволяє взяти безпосередню участь в судовому засіданні. Представник Органу опіки та піклування Л.Білоган в судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при постановленні рішення покладається на думку суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , [INFO] . Дане стверджується Свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER] . Згідно з представленої суду медичної документації [PERSON] , [INFO] хворіє та за рекомендацією лікарів потребує стороннього догляду. Як вбачається з Витягів з реєстру територіальної громади №2025/009388596 та №2025/008380751 [PERSON] , [INFO] , та онуком [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до Висновку судово-психіатричного експерта №1806 [PERSON] , [INFO] , страждає тяжким психічним розладом у формі розладів психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу з вираженим психоорганіним синдромом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповіді [PERSON] не здатний правильно сприймати обставини, які мають значення по справі та давати по них відповідні покази. Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку. Враховуючи вид психічного захворювання, яким страждає [PERSON] , тривалість цього захворювання, суд вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатною з моменту набрання законної сили цим рішенням, встановивши строк дії рішення про визнання її недієздатною - два роки. Вимогами статей 41, 60 ЦК України, ч.1 ст.300 ЦПК України, визначено, що над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Згідно з частиною першою статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за № 387/3680 (далі - Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У постанові Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №753/1905/22 (провадження №61-8758св23) зроблено висновок про те, що призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження №61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі №372/3474/21 (провадження №61-16349св23). Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №496/4271/16-а (провадження №11-606апп18), Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що рішення виконавчого комітету як органу опіки та піклування є дорадчим документом та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, яких рекомендовано призначити опікунами, таке рішення не порушує прав та обов`язків інших опікунів та підопічного. Правові наслідки для інших опікунів, підопічного виникають виключно в результаті постановлення рішення судом, в процесі чого саме і відбувається оцінка усіх доказів у сукупності, зокрема й оскаржуваного рішення органу опіки та піклування, яке не має наперед встановленої сили для суду, який розглядає справу і вирішує правове питання призначення опікуна недієздатній особі. Судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] , вони разом проживають, заявник дбає про свого дідуся. Крім цього, оскільки заявник [PERSON] , просить призначити його опікуном свого дідуся [PERSON] , тобто надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено. Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 22.12.2025 №389 затверджено подання опікунської ради при виконкомі Дрогобицької міської ради про доцільність призначення [PERSON] , 1999 року народження, опікуном дідуся [PERSON] , 1954 року народження. З вказаного вище подання вбачається, що опікунською радою при виконкомі Дрогобицької міської ради при визначенні доцільності призначення [PERSON] , 1999 року народження, опікуном дідуся [PERSON] , 1954 року народження, враховано те, що своє бажання пояснює тим, що його дідусь [PERSON] внаслідок вікових змін та відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №1806 від 24.10.2025 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та не може керувати ними. Обмежений в самообслуговуванні. Проживають разом. Інших близьких родичів, які б виявили бажання бути опікунами немає, а Він має налагоджений з ним психологічний контакт та приязні відносини. Відповідно до висновку про стан здоров?я - здоровий, спиртні напої або наркотичні засоби не вживає, на обліку у неврологічному або наркотичному диспансері не перебуває - може бути опікуном. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Виходячи із наведеного вище, з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів [PERSON] , 1954 року народження, враховуючи родинні відносини та особисті стосунки між ними, бажання заявника виконувати обов?язки опікуна, опікунська рада при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради вважає за доцільне призначити [PERSON] , 1999 року народження опікуном його дідуся [PERSON] , 1954 року народження. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та необхідність встановлення над ним опіки та, з врахуванням подання органу опіки, яке відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, та в такому обґрунтовано, що призначення [PERSON] , 1999 року народження, опікуном [PERSON] , 1954 року народження відповідатиме якнайкращими інтересами останнього. При цьому, суд враховує, що інших осіб, які б виявили бажання бути опікуном [PERSON] немає. За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави.

Резолютивна частина:
Заяву [PERSON] , заінтересована особа: Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради як орган опіки та піклування, особа щодо якої розглядається справа: [PERSON] , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки- задоволити. Визнати [PERSON] , [INFO] - недієздатним. Встановити опіку над [PERSON] , [INFO] та призначити його опікуном [PERSON] , [INFO] . Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили. Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Результат: other