Вид судочинства: criminal
Суддя: Пронін С. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
03 серпня 2024 року в денний час доби, приблизно о 14 год. 00 хв. [PERSON] на законних підставах знаходився в салоні автомобіля марки УАЗ 452Д, номерний знак [NUMBER] , де у сумці для інструментів побачив посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 28.05.1999, на ім`я [PERSON] , [INFO] . В цей же час, на вказаному місці у [PERSON] виник кримінально-протиправний умисел спрямований на його незаконне заволодіння шляхом привласнення, яке полягало в протиправному, безоплатному оберненні знайденого або такого, що випадково опинилося у винуватого, чужого майна на свою користь. Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння важливим офіційним документом, а саме посвідченням водія, [PERSON] в цей же день та час, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що посягає на власність, яка йому не належить, перебуваючи на законних підставах у салоні автомобіля марки УАЗ 452Д номерний знак [NUMBER] , дістав з сумки для інструментів посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 28.05.1999, на ім`я [PERSON] , [INFO] , сховав його до своїх особистих речей, які були при ньому, тим самим незаконно заволодів важливим особистим документом. 06 серпня 2024 року на перехресті вулиць Банківська та Лозановича, м. Слов`янськ, Донецької області співробітниками патрульної поліції було встановлено, що транспортний засіб УАЗ 452Д, державний номерний знак [NUMBER] , розташований з порушенням пункту правил 15.9 ПДР України. Під час перевірки транспортного засобу марки УА3 452Д, реєстраційний номер [NUMBER] , на законну вимогу співробітників патрульної поліції про надання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та документу про право на керування транспортним засобом, водій [PERSON] надав водійське посвідчення серії [NUMBER] , видане 28.05.1999, на ім`я [PERSON] , [INFO] та представившись вказаним ім`ям, ввівши в оману співробітників патрульної поліції, використав важливий офіційний документ, яким він незаконно заволодів, розпорядившись ним на власний розсуд. При цьому [PERSON] усвідомлював, що вказане посвідчення водія йому не належить та містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати особу, тобто є офіційним важливим документом. Таким чином, [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом. 11 грудня 2024 року між прокурором-стажистом Слов`янської окружної прокуратури Донецької області [PERSON] та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні [PERSON] за участю його захисника [PERSON] укладена угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор з однієї сторони, а підозрюваний та його захисник з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 3 ст. 357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Підозрюваний [PERSON] під час досудового розслідування в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні, співпрацювати зі стороною обвинувачення під час судового розгляду та повідомляти органи досудового розслідування про відомі факти вчинення кримінальних правопорушень, у тому числі у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинах проти здоров`я осіб на території м. Слов`янськ Краматорського району Донецької області. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести [PERSON] за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому. Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. В судовому засіданні [PERSON] визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 357 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання. Прокурор у судовому засіданні також не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди. Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого [PERSON] визнав себе винним, згідно з вимогами ст.12 КК України є кримінальним проступком. Узгоджена угодою міра покарання встановлена в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання. Суд погоджується з таким висновком і не вважає за можливо його змінювати. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що [PERSON] повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженою сторонами міри покарання. Речові докази у справі: посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 28.05.1999, на ім`я [PERSON] , [INFO] , після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене та

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 11 грудня 2024 року, укладену між прокурором-стажистом Слов`янської окружної прокуратури Донецької області [PERSON] та підозрюваним [PERSON] за участю його захисника [PERSON] у кримінальному провадженні № 42024052720000011 від 04 листопада 2024 року. [PERSON] , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривен. Речові докази у справі: посвідчення водія серії [NUMBER] , видане 28.05.1999, на ім`я [PERSON] , [INFO] , після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Суддя Слов`янського міськрайонного суду [PERSON] Донецької області

Результат: plea_deal