Вид судочинства: criminal
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] 24.08.2025 року близько 15.00 год. за місцем свого проживання на [ADDRESS] , використовуючи свій мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M21» із абонентським номером [NUMBER] , маючи умисел на незаконне придбання для власного споживання, без мети збуту, психотропних речовин у великих розмірах, незаконно придбав у месенджері «Telegram» у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, у великих розмірах, і мав намір її зберігати для власного вживання. Після цього 26.08.2025 року [PERSON] , маючи умисел на незаконне зберігання без мети збуту психотропних речовин у великих розмірах, близько 16:50 год. у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 3, що в м. Городок на вул. Авіаційна, 24 Львівського району Львівської області, отримав в якості поштового відправлення посилку ТТН 2045123325958, де відправником значилася [PERSON] , із особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP», обіг якої заборонено, розпакувавши поштове відправлення, [PERSON] помістив особливо небезпечну психотропну речовину собі у праву руку, тобто розпочав її зберігати, без мети збуту. Цього ж дня [PERSON] близько 17.00 год. був зупинений працівниками УБН ГУНП у Львівській області поблизу будинку № 119 на вул. Авіаційна в м. Городок Львівського району Львівської області, де на їхнє запитання щодо наявності у нього заборонених речей добровільно видав їм в період часу з 17:57 год. до 18:11 год. пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з герметизуючою застібкою (пазовим замком), в якому знаходилася кристалічна речовина світло-зеленого кольору - «PVP» масою 3.0410 грама, яка згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що 24.08.2025 року він знаходився вдома, бо якраз повернувся з бойових завдань. Вирішив замовити собі через інтернет PVP для власного споживання. В Телеграмі знайшов оголошення, де й замовив психотропний засіб. 26.08.2025 року забрав замовлення з Нової пошти, але коли повертався додому був зупинений працівниками поліції, яким добровільно видав психотропний засіб. Щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє, що таке більше не повториться. Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, останній та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються. Аналізуючи зібрані у справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною. Вважає, що дії [PERSON] вірно кваліфіковано за ч.2 ст.309 КК України, оскільки він незаконно придбав та зберігав психотропні речовини у великих розмірах без мети збуту. При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Враховується також, що обвинувачений вчинив нетяжке кримінальне правопорушення, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проходження військової служби. Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Окрім цього, судом встановлено, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.11.2025 [PERSON] призначено покарання за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ст.70 КК України у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, [PERSON] вчинив до постановлення вироку Радехівським районним судом Львівської області 26.11.2025 року. Так, відповідно до вимог ч.4ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст.70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Отже, положення ч. 3 ст.72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів й за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст.72 КК України передбачає неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного виконання цих покарань. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 03.04.2019 у справі № 756/2336/17-к, від 02.11.2023 у справі № 521/5428/22, від 24.03.2025 у справі №610/1019/24. Зважаючи на те, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, до постановлення попереднього вироку Радехівським районним судом Львівської області 26.11.2025р., суд призначає йому покарання у відповідності до положень ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначеного покарання у виді штрафу за цим вироком, та покарання у виді обмеження волі за вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.11.2025р. При цьому покарання, призначене за цим вироком, у виді штрафу на підставі ч.3 ст.72КК України підлягає самостійному виконанню. Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого, долю речових доказів слід вирішити у відповідності з вимогами ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Радехівського районного суду Львівської області від 26.11.2025р., призначити [PERSON] остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, та штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, яке на підставі ч. 3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Процесуальні витрати за проведену у справі експертизу в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп. стягнути з [PERSON] в користь держави. Речові докази - оглянутий зеленого кольору згорток із порошкоподібною кристалічною речовиною зеленого кольору PVP, яка поміщена в сейф-пакет № 6061025 та зберігається в камері зберігання речових доказів ВнП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, - знищити після набрання даним вироком законної сили, товаро-транспортну накладну № 20451233259508 ТОВ «Нова Пошта», яку приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження. На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Суддя [PERSON]

Результат: guilty