Вид судочинства: commercial
Суддя: Давиденко І. В.
Дата ухвалення: 2024-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. 22.04.2021 між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Токмакавтотранс" (Позичальник) укладено Кредитний договір № SME/ВС/03-4 (Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит у сумі 500 000,00 грн на цілі, зазначені у п. 1.4 цього Договору, а Позичальник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені цим Договором, використати Кредит за цільовим призначенням, виконати інші умови цього Договору та повернути кредит у терміни, встановлені цим Договором. Згідно з п. 1.2 Кредитного договору, розмір процентів за користування кредитом складає 0,01% процентів річних. Додатково позичальник щомісяця сплачує на користь банку комісію за супроводження кредиту в розмірі 1,49% процентів від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Пунктом 1.4 Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути кредит Банку 15.04.2024. Сторони дійшли згоди встановити графік повернення кредиту та сплати інших платежів, що наведений у Додатку № 1 до цього Договору. За умовами п. 5.1 Кредитного договору, проценти нараховуються щомісяця на суму кредиту, що фактично надана Позичальнику і не повернена Банку протягом всього строку наявності такої суми, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При цьому день надання кредиту враховується, а день повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів. Комісія за супроводження кредиту нараховуються щомісяця на суму кредиту, зазначену в п. 1.1 Договору. Згідно з п. 5.2 Кредитного договору встановлено, що проценти та комісії, нараховані за місяць, Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше 15 календарного дня місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти та комісії були нараховані. Проценти та комісії, нараховані за місяць, в якому відбувається повне погашення кредиту, повинні бути сплачені не пізніше для повернення кредиту. Відповідно до п. 7.1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути банку кредит у термін, зазначений у пункті 1.3 цього Договору. Повернення кредиту до настання зазначеного терміну вважається достроковим. У випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, позичальник зобов`язаний на вимогу банку повернути кредит достроково. Суттєвим порушенням Позичальником цього Договору є, зокрема, повне або часткове неповернення кредиту у строки, визначені п. 1.3 цього Договору (п. 9.5 Кредитного договору). Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору, цей Договір вважається укладеним з дати його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до повного виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором. До вказаного Кредитного договору сторонами підписано Додаток № 1 "Графік повернення кредиту". З матеріалів справи вбачається, що надання Банком кредитних коштів Позичальнику в розмірі 500 000,00 грн підтверджується випискою по особовому рахунку за 22.04.2021. Нарахування процентів та комісії підтверджується виписками по рахунку за 08.09.2023. Згідно матеріалів справи, відповідачем-1 було здійснено часткове погашення кредитних коштів в розмірі 138 898,09 грн, останнє погашення кредиту було здійснено 16.02.2022, 37,08 грн нарахованих процентів, останнє погашення процентів 23.11.2022, 79 705,56 грн комісії, останнє погашення комісії 23.11.2022. Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача-1 за кредитом склала суму 361 101,91 грн (500 000,00 грн (видані кредитні кошти) - 138 898,09 грн (повернуті кредитні кошти); заборгованість за процентами склала суму 54,06 грн (91,14 грн (нараховані проценті) - 37,08 грн (оплачені проценти); заборгованість за комісією склала суму 128 894,44 грн (208 600,00 грн (нарахована комісія) - 79 705,56 грн (оплачена комісія). 22.04.2021 між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (Кредитор) та гр. [PERSON] (Поручитель-1) укладено Договір поруки № SME/ВС/03-4-Р (Договір поруки-1). 22.04.2021 між Акціонерним товариством "Банк інвестицій та заощаджень" (Кредитор) та гр. [PERSON] (Поручитель-2) укладено Договір поруки № SME/ВС/04-4-Р (Договір поруки-2). За вказаними вище Договорами поруки-1, 2 однакового змісту, Поручитель зобов`язується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за порушення боржником, яким є ТОВ "Токмакавтотранс", взятих на себе забезпечених порукою зобов`язань, що витікають з Кредитного договору № SME/ВС/03-4 від 22.04.2021, укладеного між Кредитором та Боржником (п. 1.1). Порукою, що надається за цим Договором, забезпечується виконання зобов`язань: з повернення кредитору кредиту, наданого за Кредитним договором, в сумі (ліміт) 500 000,00 грн, зі строком користування кредитом до 15.04.2023; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 0,01%, та комісій у розмірі, строки, на умовах та в порядку, що визначені Кредитним договором (п. 2.1 Договорів поруки-1, 2). Згідно з п. 2.4 Договорів поруки -1, 2, сторони домовились, що Поручитель повинен виконати забезпечені порукою зобов`язання, в тому ж порядку та обсязі, який встановлено для Боржника за Кредитним договором. Відповідно до п. 2.5 Договорів поруки-1, 2, Поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання забезпечених порукою зобов`язань повністю (чи у будь-якій його частині), як Боржника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання Боржником будь-якої частини забезпечених порукою зобов`язань, так і при невиконанні Боржником забезпечених порукою зобов`язання в цілому (п. 2.6 Договорів поруки-1, 2). Згідно п. 3.1 Договорів поруки-1, 2, Кредитор набуває право вимагати від Поручителя виконання забезпечених порукою зобов`язань, що витікають із Кредитного договору при умові, якщо в установлений Кредитним договором строк виконання Боржником, передбачені Кредитним договором зобов`язання в цілому чи в будь-якій його частині не будуть виконані, а також при умові обов`язкового направлення Поручителю письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань Боржника в цілому (або в тій чи іншій його частині). Поручитель зобов`язаний виконати взяті на себе зобов`язання по цьому Договору не пізніше 7 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги про виконання забезпечених порукою зобов`язань боржника (п. 3.2 Договорів поруки-1, 2). З матеріалів справи вбачається, що позивачем 17.08.2023 надіслано відповідачу-1 на його поштову адресу письмову вимогу про дострокове виконання зобов`язання за Кредитним договором (вих. № 05-2/04/1324-БТ). Відповідачам-2, 3 були надіслані на їх електронні адреси письмові вимоги від 17.08.2023 (вих. № 05-2/04/1324-БТ, № 05-2/04/1325-БТ), скріплені електронним кваліфікованим підписом представника позивача, про погашення заборгованості за Кредитним договором на вказані реквізити. Вимагав негайно, але не пізніше 7 банківських днів з моменту отримання вимоги погасити заборгованість з кредиту, процентів та комісії. Судом вбачається, що вимоги були надіслані Поручителям-1, 2 на їх електронні адреси в зв`язку з відсутністю поштового зв`язку з містом Токмак Запорізької області (місце проживання відповідачів-2,3) через тимчасову окупацію Російською Федерацією всієї території Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області. Матеріали справи відповіді відповідачів-1, 2, 3 на вказані вище вимоги не містять. Несплата заборгованості за Кредитним договором стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідачів-1, 2, 3 простроченої заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 361 101,91 грн, простроченої заборгованості за процентами в розмірі 54,06 грн та простроченої заборгованості за комісією в розмірі 128 894,44 грн. Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Підстави виникнення господарських зобов`язань визначені в ст. 174 ГК України. Зокрема, господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України. Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За приписами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно частини 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Верховний Суд у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 01.12.2021 у справі № 201/13782/14-ц зробив висновок про те, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов`язання, виникає декілька самостійних зобов`язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов?язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою. Відсутність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо. Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем у повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором, а саме: надання відповідачу-1 кредитних коштів в розмірі 500 000,00 грн. Судом встановлено, що Позичальник порушив умови Кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту, процентів та комісії, тому Банк правомірно звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту. Вимога Банку про дострокове повернення кредиту Позичальником та Поручителями-1, 2 не виконана. Відповідачі-1, 2, 3 не надали доказів повної сплати простроченого кредиту, процентів та комісії, або обґрунтованих заперечень проти позову. За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідачем-1 порушено строки повернення кредиту, комісії та процентів, передбачені Кредитним договором та підписаним сторонами графіком. Станом на 20.09.2023, згідно розрахунку позивача, заборгованість ТОВ "Токмакавтотранс" перед АТ "Банк інвестицій та заощаджень" за Кредитним договором становить: прострочена заборгованість за основним зобов`язанням у розмірі 361 101,91 грн, прострочена заборгованість за процентами за період з 09.06.2022 по 28.08.2023 у розмірі 54,06 грн, прострочена заборгованість за комісією за період з червня 2022 по 28.08.2023 у розмірі 128 894,44 грн. На час вирішення даного спору, сторонами не надано доказів належного виконання відповідачами-1, 2, 3 умов Кредитного договору та погашення заборгованості за кредитом. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів-1, 2, 3 заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 361 101,91 грн, простроченої заборгованості за процентами за період з 09.06.2022 по 28.08.2023 у розмірі 54,06 грн, простроченої заборгованості за комісією за період з червня 2022 по 28.08.2023 у розмірі 128 894,44 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»). Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідачів-1, 2, 3 в рівних частинах.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Токмакавтотранс" (69124, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, буд. 10, кв. 10, ідентифікаційний код 39318754) та [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , [INFO] ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ідентифікаційний код 33695095) прострочену заборгованість за Кредитним договором № SME/ВС/03-4 від 22.04.2021 та Договором поруки № SME/ВС/03-4-Р від 22.01.2021 у розмірі 361 101 (триста шістдесят одну тисячу сто одну) грн 91 коп., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн 06 коп., прострочену заборгованість за комісією в розмірі 128 894 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 44 коп. 3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Токмакавтотранс" (69124, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, буд. 10, кв. 10, ідентифікаційний код 39318754) та [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , [INFO] ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ідентифікаційний код 33695095) прострочену заборгованість за Кредитним договором № SME/ВС/03-4 від 22.04.2021 та Договором поруки № SME/ВС/04-4-Р від 22.01.2021 у розмірі 361 101 (триста шістдесят одну тисячу сто одну) грн 91 коп., прострочену заборгованість за процентами в розмірі 54 (п`ятдесят чотири) грн 06 коп., прострочену заборгованість за комісією в розмірі 128 894 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 44 коп. 4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Токмакавтотранс" (69124, м. Запоріжжя, вул. Дорошенка, буд. 10, кв. 10, ідентифікаційний код 39318754) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ідентифікаційний код 33695095) 2 450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн 26 коп. судового збору. 5. Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , [INFO] ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ідентифікаційний код 33695095) 2 450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн 25 коп. судового збору. 6. Стягнути з [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] , [INFO] ) на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" (04119, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, ідентифікаційний код 33695095) 2 450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн 25 коп. судового збору. Видати накази після набрання рішенням законної сили. Рішення оформлено та підписано 11.01.2024. Суддя І.В. Давиденко Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Результат: granted