Вид судочинства: civil
Суддя: Грубіян Є. О.
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач та треті особи є власниками зазначеної нерухомості, у якій, в свою чергу, зареєстрована відповідач, яка не проживає у даній квартирі, а факт її реєстрації перешкоджає заявнику у повній мірі розпоряджатись вищевказаним нерухомим майном. Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи цього. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. Позивач та треті особи є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 13.10.1999 року (а.с. 5). Як убачається з актів обстеження виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 22.04.2019 року та 24.06.2019 року, відповідач зареєстрована за вищевказаною адресою, але фактично за нею не проживає з 2010 року (а.с. 6, 8). Відповідно до довідки Новогуйвинського ВЖРЕКП №626 від 14.06.2019 року відповідач зареєстрована у спірній квартирі (а с. 7). Від третіх осіб надійшли заяви, якими останні просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 15-16). Відповідач відзиву на позов не подала, свого ставлення до позовної заяви не висловила. Правовідносини, що склались між сторонами, врегульовані положеннями наступних норм матеріального права. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1, ст. ст. 15-16 ЦК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності. За такими принципами: кожна сторонами повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Мало того, тягар доказування покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована у спірній та належній позивачеві та третім особам квартирі, однак тривалий час у ньому не проживає, що, в свою чергу, порушує права заявника, зокрема, щодо вільного розпорядження такою нерухомістю. За таких обставин права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, що складаються із судового збору в сумі 768, 40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП № [NUMBER] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 768, 40 гривень. Повне рішення складено 2 січня 2020 року.

Результат: granted