Вид судочинства: commercial
Суддя: Бережнюк В.В.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізком" про стягнення 631 319,59 грн., з яких: 499 727,14 грн. заборгованість за кредитом, 77 887,90 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 53 704,55 грн. пені, позовні вимоги аргументувавши неналежним виконанням відповідачем умов договору кредитування від 28 квітня 2017 року. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/649/18, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 30 жовтня 2018 року. 30 жовтня 2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач просить суд залишити позов без задоволення, зокрема відповідач зазначає, що ТОВ "Бізком" не мало наміру укладати кредитний договір, разом з тим відповідач зазначає, що уповноважена особа не підписувала від імені ТОВ "Бізком" кредитний договір та не надавала банку згоди щодо будь-яких умов йог укладення. Ухвалою суду від 30 жовтня 2018 року підготовче засідання відкладено на 27 листопада 2018 року. Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 18 грудня 2018 року. Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 03 січня 2019 року. В судове засідання представники позивача та відповідача не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.202 ГПК України). Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, господарський суд прийшов до наступних висновків. 28 квітня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізком" (відповідач, клієнт) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (позивач, банк) було підписано заяву про відкриття рахунку та анкета про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Товариство, підписавши заяву від 28 квітня 2017 на відкриття рахунку в банку, приєдналося і погодилося із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, розміщеними на офіційному сайті банку www.pb.ua (копія заяви наявна в матеріалах справи). Таким чином, відповідно до договору відповідачу було відкрито поточний рахунок №26006054726630. Згідно пункту 3.2.1.1.1 пункту 3.2.1. договору кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту; про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (система клієнт-банк, інтернет-банку "Приват24", мобільний додаток Приват24, SMS-повідомлення або інших; Згідно пункту 3.2.1.1.3 пункту 3.2.1. умов та правил користування банківськими послугами кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди. За умовами пункту 3.2.1.1.8 пункту 3.2.1. умов та правил користування банківськими послугами проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкритті поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", банк по свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк. Термін також може бути змінений Банком згідно з підпунктом 3.2.1.2.3.4 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг". Згідно ст. 212 та ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) при порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по кредиту, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань має право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому, банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку Приват24, мобільний додаток "Приват24", SMS-повідомлення чи інших). При непогашенні заборгованості в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. Відповідно до пункту 3.2.1.1.11 пункту 3.2.1. умов та правил користування банківськими послугами за сумами кредиту, отриманими клієнтами з 31.01.2015 включно та до моменту обнулення кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більше 30 днів. Клієнт зобов'язаний виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого підпунктом 3.2.1.1.11 пункту 3.2 договору (підпункт 3.2.1.2.2.3 пункту 3.2 договору). У випадку непогашення кредиту протягом 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо на позиковому рахунку підлягало обнуління, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними (підпункт 3.2.1.4.1.3 пункту 3.2 договору). Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового сальдо при закритті банківського дня (підпункт 3.2.1.4.1.4 пункту 3.2 договору). За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів незабезпечених порукою. Списання нарахованих відсотків проводиться по перших числах кожного місяця, за попередній місяць (підпункт 3.2.1.4.1.2 пункту 3.2 договору). За сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпечених порукою, 68% річних для договорів незабезпечених порукою. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (підпункт 3.2.1.4.1.3 пункту 3.2 договору). Згідно підпункту 3.2.1.4.9 пункту 3.2 умов та правил користування банківськими послугами розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених підпунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 пункту 3.2 договору термінів повернення кредиту, передбачених підпунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4 пункту 3.2 договору, винагороди, передбаченої підпунктами 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 пункту 3.2 договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в При порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених підпунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 пункту 3.2 договору термінів повернення кредиту, передбачених підпунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4 пункту 3.2 договору, винагороди, передбаченої підпунктами 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 пункту 3.2 договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в підпункті 3.2.1.4.1.3 пункту 3.2 договору від суми заборгованості за кожен день прострочення (підпункт 3.2.1.5.1 пункту 3.2 договору). У разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в підпункті 3.2.1.4.1.3 пункту 3.2 договору від суми заборгованості за кожен день прострочення (підпункт 3.2.1.5.1 пункту 3.2 договору).Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав свої договірні зобов'язання, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою з рахунку за період з 22.03.2018 по 27.09.2018, копія якої міститься в матеріалах справи. Відповідач суму заборгованості в добровільному порядку не сплатив, внаслідок чого станом на 27.09.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізком" має заборгованість на загальну суму 631 319,59 грн., а саме: 499 727,14 грн. заборгованість за кредитом; 77 887,90 грн. заборгованість по відсоткам, 53 704,55 грн. пеня нарахованої позивачем пені. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною другою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості зі сплати процентів за користуванням кредитом, суд дійшов висновку про те, що розрахунок правильний. Що ж до стягнення пені, суд вважає за необхідне зазначити таке. У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На підставі умов Договору позивачем нараховано пеню у сумі 53 704,55 грн. За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунок пені Господарський суд Рівненської області дійшов висновку, що він правильний. Щодо заперечень висвітлених у відзиві суд вважає за необхідне зазначити, що заява на відкриття рахунку та анкета про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка разом з умовами та правилами користування банківськими послугами становлять кредитний договір - підписана представником позивача та скріплена відтиском печатки. Як вбачається з банківської виписки кредитні кошти банком були надані клієнту в користування, зважаючи на відсутність доказів визнання укладено між позивачем та відповідачем кредитного договору недійсним суд приходить до висновку, що пояснення відповідача висвітлені у відзиві на позов, спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ч. 1 ст. 73 ГПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За умовами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Зважаючи на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 499 727,14 грн. заборгованість за кредитом, 77 887,90 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 53 704,55 грн. пені - ґрунтуються на законі та договорі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 9 469 грн. 79 коп.

Резолютивна частина:
1. Позов задоволити повністю. 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізком" (33018, Рівненська область, місто Рівне, вул. Відінська 39, офіс 210, код ЄДРПОУ 39678630) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, місто Київ, вул. Грушевського 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) - 499 727 (чотириста дев'яносто дев'ять тисяч сімсот двадцять сім) грн. 14 коп. заборгованість за кредитом, 77 887 (сімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 90 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 53 704 (п'ятдесят три тисячі сімсот чотири) грн. 55 коп. пені та 9 469 (дев'ять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 79 коп. судового збору. 3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України. Повне рішення складено та підписано "04" січня 2019 року. Суддя Бережнюк В.В.

Результат: granted