Вид судочинства: civil
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті спадщину за ним прийняла мати позивачки, - [PERSON] . Спадкове майно складалося із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК 032461, виданий 07.11.2001 року на що державним нотаріусом Виноградівської нотаріальної контори 17.05.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №1895. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Позивачка в порядку ст. 1268 ЦК України за нею прийняла спадщину, бо на момент її смерті вони проживали разом, позивачка здійснювала за нею догляд, що стверджується довідкою Пийтерфолвівської сільської ради від 16.12.2021 року за №01-30/1803. Крім позивачки, спадкоємцем щодо спадщини померлої є її сестра - відповідачка [PERSON] . За прийняттям та оформленням спадщини за померлим ніхто на звертався, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (додається). Письмового розпорядження на випадок своєї смерті матір`ю позивачки не залишено. У зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, позивачка змушена звернутися за встановленням права на спадщину у судовому порядку. Позивач [PERSON] про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяви про розгляд справи за її відсутності та про визнання заявленого до неї позову. Суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності сторін у справі, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Після його смерті спадщину за ним прийняла мати позивачки, - [PERSON] . Спадкове майно складалося із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК 032461, виданий 07.11.2001 року на що державним нотаріусом Виноградівської нотаріальної контори 17.05.2004 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №1895. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] . Фактично спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України за нею прийняла позивачка, бо на момент її смерті вони проживали разом, позивачка здійснювала за нею догляд, що стверджується довідкою Пийтерфолвівської сільської ради від 16.12.2021 року за №01-30/1803. Відповідно до загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення в Україні станом на 01.01.2024 року вартість одного гектара землі ріллі становить 28 658,67 грн. Так, нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІУ-ЗК №003068, площею 0,55 га становить: 28 658,67 га (вартість 1 га ріллі) х 0,55 га (розмір земельної ділянки) = 15 762,27 грн. Крім позивачки, спадкоємцем щодо спадщини померлої є її сестра - відповідачка [PERSON] . За прийняттям та оформленням спадщини за померлим ніхто на звертався, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (додається). Письмового розпорядження на випадок своєї смерті матір`ю позивачки не залишено. У зв`язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, позивачка змушена звернутися за встановленням права на спадщину у судовому порядку. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст.ст.16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4). В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України «власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності». Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328, ст. 392 ЦК України). Таким чином, не дивлячись на той факт, що позивачка фактично прийняла спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, вона не в змозі оформити своє право на спадщину. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що існують обставини, які є підставою для задоволення заявленного позову.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задоволити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності в цілому на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом, згідно Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗК №032461, за померлим [PERSON] . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. ГоловуючийА. А. Надопта

Результат: other