Вид судочинства: civil
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
представник ТОВ "Фінпром маркет" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 75347754 від 09.08.2021 у розмірі 10004,28 грн, а також понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що 09.08.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено договір позики № 75347754, згідно якого позичальнику надано кредит в розмірі 2988 грн строком на 28 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка). Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Враховуючи умови Договору позики №75347754 від 09.08.2021 та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором позики, які складають - 0 грн, заборгованість останнього за договором позики складає 10004,28 грн зокрема: 2988 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7016,28 грн - сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" уклали Договір факторингу № 2112, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі за договором позики № 75347754 від 09.08.2021. 31 березня 2023 року ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром маркет" уклали Договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб - боржників, в тому числі за договором позики № 75347754 від 09.08.2021. Відповідно до Реєстру прав вимог від 31.03.2023 року до договору факторингу №310323-ФМ від 31.03.2023, ТОВ "Фінпром маркет" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 10004,42 грн, з яких: 2988 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7016,42 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02.12.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В позовній заяві подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. У разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав, вказаних у відзиві. Звернув увагу, що він оримував кредитні кошти, однак не зміг їх вчасно повернути, тому звертався до кредитодавця з проханням про вирішення питання щодо боргу, однак кредитодавець борг не зменшив, а навпаки нарахував ще більше. Позивач вказує, що не мав змоги сплатити такий кредит, кредитний договір не оскаржував. Разом з тим, на даний час вважає, що пройшов строк позовної давності та просив застосувати наслідки такого до вказаного позову. 18 грудня від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким він вважає, що позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню. Вказує що позивач звернувся в суд з позовом у листопаді 2025 року. Однак строки для звернення до суду з вимогою про захист цивільного права спливли. Згідно з матеріалів справи Договір позики було укладено 09.08.2021 строком на 28 днів. Нарахування відсотків можливо не більше 90 календарних днів прострочення. Строк дії договору та період нарахування будь-яких платежів закінчився не пізніше 05.12.2021. У зв`язку з чим, заявляє про застосування наслідків спливу строків позовної давності до всіх вимог позивача. Також заявлена до стягнення сума відсотків - 7016,28 грн, значно перевищує тіло кредиту - 2988 грн та базується на ставцв 1,99 % на день, що становить понад 726 % річних. Такі умови договору є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ "Про захист прав споживачів". Також наголошує, що не був повідомлений про заміну кредитора. Та вказує що договір позики з ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" не укладав. Враховуючи викладене просить у задоволенні позову ТОВ "Фінпром маркет" відмовити. Заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09 серпня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] уклали договір позики № 75347754 (а.с. 16), відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Дата надання позики - 09.08.2021, дата повернення позики - 06.09.2021, сума позики - 2988 грн, строком на 28 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка). Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором lOQyOv2UP2. Відповідно до довідки про ідентифікацію [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" шляхом використання одноразового ідентифікатора lOQyOv2UP2, який був надісланий на електронну адресу suxowy98gmail.com (а.с. 16 -зворот). Згідно довідки № КД-000069822/ТНПП від 29.10.2025, наданої ТОВ "Фінансова компанія "Фінекспрес", 09.08.2021 були перераховані грошові кошти [PERSON] в сумі 2988 грн, номер платежу 645e38e2-7c4d-4d49-be44-957a662aa2fa. Відповідно до копії платіжної інструкції 645e38e2-7c4d-4d49-be44-957a662aa2fa ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" 09.08.2021 перерахувало грошові кошти в сумі 2988 грн на рахунок [NUMBER] (а.с. 17). На підставі договору факторингу № 2112 (а.с.24-26), укладеного 21 грудня 2021 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами", останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики № 75347754 від 09.08.2021. Відповідно до реєстру прав вимог № 4 від 21.12.2021 (а.с. 26), заборгованість [PERSON] за договором позики № 75347754 від 09.08.2021 становить 1004,42 грн, з яких: 2988 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7016,42 грн - сума заборгованості за відсотками. На підставі договору факторингу № 310323-ФМ, укладеного 31 березня 2023 року між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром маркет", останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 75347754 від 09.08.2021 (а.с. 27-29). Відповідно до реєстру боржників від 31.03.2023, до договору факторингу №310323-ФМ, заборгованість [PERSON] за договором позики № 75347754 від 09.08.2021 перед ТОВ "Фінпром маркет" становить 1004,42 грн, з яких: 2988 грн - сума заборгованості за тілом, 7016,42 грн - сума заборгованості по процентам (а.с. 30). Згідно розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики №75347754 від 09.08.2021 перед ТОВ "Фінпром маркет", станом на 19.11.2025, становить 1004,28 грн, з яких 2988 грн - заборгованість за тілом позики, 7016,28 грн - заборгованість за процентами (а.с. 5-7). Як вбачається з відповіді АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7-251208/69920-БТ від 08.12.2025, в банку на ім`я [PERSON] емітована карта № [NUMBER] та 09 серпня 2021 року відповідно до виписки по рахунку за період з 09.08.2021 по 12.08.2021 були зараховані кошти у розмірі 2988 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Кредитний договір, який був укладений з відповідачем, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача . Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Згідно розрахунку суми заборгованості [PERSON] за договором позики №75347754 від 09.08.2021 перед ТОВ "Фінпром маркет", станом на 19.11.2025, становить 1004,28 грн, з яких 2988 грн - заборгованість за тілом позики, 7016,28 грн - заборгованість за процентами (а.с. 5-7). Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 по справі № 367/4970/13-ц, провадження № 61-19992св, заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.07.2020 по справі № 464/4985/15-ц, провадження № 61-43538св18, твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі № 753/16745/15-ц, провадження № 61-40036св18, Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом . Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором, однак зобов`язання у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором . Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки тощо . Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених матеріалів справи, зокрема, враховуючи визнання відповідачем факту отримання кредитних коштів, суд встановив, що [PERSON] отримав від ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" за договором позики №75347754 від 09.08.2021 кредитні кошти у розмірі 2988 грн, при цьому останні не повернув на умовах вказаного договору, що потягло за собою наявність заборгованості у розмірі 2988 грн - тіла кредиту. При цьому, із змісту договору позики встановлено, що між сторонами узгоджено правила та умови користування кредитними коштами, а саме строк кредитування 28 днів - п. 2.2 договору позики, при цьому, у разі неповернення кредиту, строк кредитування продовжується, але не більше 90 днів з дня такого понадстрокового користування кредитом - п. 5.2 договору позики та п. 6.5 правил надання грошових коштів у позику, із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка). З огляду на встановлене, суд вбачає обґрунтованим як застосування узгодженої відсоткової ставки до тіла кредиту - 1,99%, так і строку кредитування - 28 днів + 90 днів, з огляду на неповернення кредиту у 28 днів кредитування, а відтак 2988*1,99%*(28+90)=7016,4216 грн, при цьому позивач вказує борг за відсотками у розмірі 7016,28 грн, а відтак, враховуючи принцип диспозитивності, суд вбачає обґрунтованим вказаний розмір відсотків. При цьому, альтернативного розрахунку, який би спростовував поданий розрахунок позивача, відповідач не надав, а відтак позов підлягає задоволенню у спірній сумі. Окрім того, суд зазначає, що неповідомлення боржника про зміну кредитора несе для кредитора негативні наслідки у виді виконання боржником кредитного зобов`язання первісному кредитору, а відтак пояснення відповідача про неповідомлення його про зміну такого кредитора не позбавляє останнього обов`язку на виконання боргового зобов`язання. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву просить застосувати позовну давність до спірних правовідносин, тобто до винесення рішення суду, оскільки право вимоги у первісного кредитора виникло 07.09.2021, а позов позивач подав до суду 01.12.2025, тому позивачем пропущений строк позовної давності. Щодо застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, внесеного згідно із Законом України № 540-IX від 30.03.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 на всій території України. Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, внесеного згідно із Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 та виключеного на підставі Закону України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14 травня 2025 року №4434-IX, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257- 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З 24 лютого 2022 року в України діє воєнний стан, підставами якого є Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року (з наступними змінами). З огляду на вищенаведені приписи чинного законодавства України, позивачем заявляється до стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором в межах строку позовної давності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що понесені ТОВ "Фінпром маркет" витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн, підтверджуються матеріалами справи: договором про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; актом приймання-передачі справ на надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025; витягом з акту № 3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги у розмірі 4500 грн за договором про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025. Враховуючи наведене, за відсутності заперечень відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, за відсутності заперечень щодо таких витрат від відповідача, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн підлягають стягненню з відповідача. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією переказу коштів № 579944054.1 від 25.11.2025 (а.с. 39), позивачем при зверненні до суду з позовом був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Резолютивна частина:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" (місцезнаходження: м. Ірпінь, вул. Садова, 31/33, код ЄДРПОУ: 43311346) до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] )про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" заборгованість за договором позики № 75347754 від 09 серпня 2021 року в розмірі 10004 (десять тисяч чотири) гривні 28 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінпром маркет" витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн, а разом 6922 (шість тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 40 копійок. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Результат: granted