Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Логойда І. В.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №497894 від 29.10.2025 за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] . Згідно з даними протоколу 29.10.2025 о 23:18 в м. Ужгород, вул. Андрія Палая (Тельмана), буд. 3, водій керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, вчинив порушення повторно протягом року, чим порушив статтю 15 Закону України «Про дорожній рух», чим порушив п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Дії водія кваліфіковано за ч. 5 ст.126 КУпАП. На доведення вини [PERSON] до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №497894 від 29.10.2025 додано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №497897 від 29.10.2025, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6044356 від 29.10.2025, розписку про підтвердження факту залишення на зберігання транспортного засобу від 29.10.2025, довідку від 30.10.2025, згідно з якою, особа такого посвідчення не отримував, довідку про наявність транспортного засобу від 30.10.2025, згідно з якою, особа не є власником відповідного транспортного засобу, довідку про повторність притягнення до відповідальності від 30.10.2025, згідно з якою: за ч.4 ст.126 КУпАП: 08.10.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3220734; за ч.5 ст.126 КУпАП 13.10.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 149796. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду № 308/17104/24 від 29.11.2024 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., та позбавлення права керування на 5 років; за ч.5 ст.126 КУпАП 31.12.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209794. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду N? 308/250/25 від 13.03.2025 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., та позбавлення права керування на 7 років; за ч.5 ст.126 КУпАП 30.09.2024 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 140267. Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду 308/16548/24 від 29.11.2024 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., та позбавлення права керування на 5 років; за ч.5 ст.126 КУпАП 16.01.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 222770. Згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду 308/1241/25 від 18.02.2025 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 грн., та позбавлення права керування на 5 років, також було надано витяг з інформаційного порталу Національної поліції України від 30.10.025 відносно особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення та диск з фото та відео матеріалами з нагрудних реєстраторів працівників поліції. У судове засідання [PERSON] не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомив, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від особи, якій інкримінується адміністративне правопорушення, не надходило. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження. Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з вимогами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Частиною 9 ст. 15 вказаного закону передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом ; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Згідно з п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. На підставі поданих доказів, суд вважає наявними підстави для кваліфікації дій [PERSON] за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що гр. [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, та вважає, що на нього слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки [PERSON] не є власником такого транспортного засобу. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» - ставка судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , громадянина України, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, місце проживання: [ADDRESS] , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн. 60 коп.) грн. Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Роз`яснити, що відповідно до положень ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, в порядку, встановленому законом, у порядку якого з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, а також витрати на облік правопорушення. Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області І.В. Логойда

Результат: guilty