Вид судочинства: commercial
Суддя: Пахолюк Валентина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2010-09-15 00:00:00+03

Обставини справи:
2.08.2002 року між підприємцем [PERSON] та підприємцем [PERSON] було укладено договір інвестування будівництва "Книжкового пасажу" по вул. Лесі Українки, 35-а у м. Луцьку. Предметом даного договору була реалізація суб'єктами інвестиційної діяльності прав і обов'язків, що випливають із Закону України "Про інвестиційну діяльність" і мала на меті вкладення інвестором коштів для будівництва забудовником "Книжкового пасажу" в м. Луцьку по вул. Лесі Українки для набуття права спільної часткової власності на об'єкт будівництва. Згідно пунктом 1.1 договору інвестор зобов'язався надати забудовнику кошти пропорційні 2/15 суми витрат забудовника на проведення робіт по будівництву Книжкового пасажу в м. Луцьку по вул. Лесі Українки. Пунктом 1.2. договору визначено момент набуття права часткової власності інвестора на об'єкт інвестиції: по завершенні будівельних робіт, з моменту прийняття "Книжкового пасажу" в експлуатацію інвестор набуває права спільної часткової власності на будівлю в розмірі, відповідно до частки її дійсної вартості. Договір інвестування від 2.08.2002р., укладений між позивачем і підприємцем [PERSON], в судовому порядку недійсним не визнавався, на день розгляду спору є чинним. Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням міськвиконкому №182 від 10.06.2005р. (а.с.57-58, т.1), Книжковий пасаж у м.Луцьку по вул.Л.Українки,35-а прийнятий в експлуатацію. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 5.05.2009 року по справі № 4/69/02/48-75 за підприємцем [PERSON] визнано право власності на 2/15 частини спільної часткової власності приміщення Книжкового пасажу по по вул.Л.Українки,35-а у м.Луцьку. Отже, об'єкт інвестиції прийнятий в експлуатацію після вкладення позивачем, як інвестором, грошей в будівництво і використанням забудовником цих інвестицій. Ці обставини встановлені судом апеляційної інстанції в постанові від 05.05.2009 року по справі № 4/69/02/48-75, а тому відповідно до ч. 2 ст.35 ГПК України не потребують повторного доказування. Проте забудовник підприємець [PERSON] не виконав належним чином умови договору і не передав приміщення інвестору підприємцю [PERSON], яке відповідає його частці. Відповідно до статтей 161, 162 Цивільного кодексу УРСР редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, ст. 526 Цивільного кодексу України, що застосовується до спірних правовідносин в силу п.4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи невиконання підприємцем [PERSON] зобовязань за договором інвестування від 2.08.2002р. щодо передачі після завершення будівництва інвестору - підприємцю [PERSON] у спільну часткову власність 2/15 приміщення «Книжкового пасажу», приймаючи до уваги те, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.05.2009р. за позивачем визнано право власності на 2/15 частини спільної часткової власності «Книжкового пасажу», у позивача виникло право на виділ йому в натурі його частки із майна, а тому вимога про виділ йому в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності обгрунтована і підлягає до задоволення.. При цьому судом взято до уваги таке. З експлікації приміщень технічного паспорту на "Книжковий пасаж", виготовленого КП «Волинське ОБТІ»3.02.2004р. видно, що будівля складається з 14 приміщень, а саме: з основних торгових приміщень - магазинів (приміщення з №1 по №8, з №11 по №14) та допоміжних приміщень (адміністративного - №9, коридору - №10, санвузла - №11), які служать для обслуговування магазинів. Згідно з поясненнями позивача, представників відповідачів, в приміщенні №9 знаходяться інженерне обладнання спільної власності - спільний загальний лічильник електроспоживання будівлі "Книжкового пасажу" та спільний пульт управління пожежною сигналізацією а також меблі, що є спільною частковою власністю інвесторів. Пунктом 3 чинних ДБН в Україні (ДБН В.2.2.23..2009., Будинки і споруди. Підприємства торгівлі) визначено, що службово-побутові приміщення магазину (крамниці) це адміністративні приміщення, приміщення кімнат: відпочинку, гардеробних, душових, санвузлів. Технічні приміщення магазину (крамниці) - приміщення для розміщення обладнання теплових вузлів, бойлерних, щитових, вентиляційних камер, комутаторів, радіовузлів, машинних відділень ліфтів, трансформаторної пщстанції, вузлів керування водопроводом тощо. Відповідно до експлікації приміщень до плану на «Книжковий пасаж», технічного паспорту «Книжкового пасажу»площа всіх приміщень будівлі складає 144 кв.м. Виходячи з умов договору від 2.08.2009р., 2/15 часткок позивача в натурі із спільної часткової власності будівлі «Книжкового пасажу загальною площею 144 кв.м. складають 19,2 кв.м., виходячи з розрахунку: 144 кв.м.: 15 часток х 2 частки. Позивач просить виділити йому в натурі приміщення загальною площею 19,3 кв.м., а саме: магазин - приміщення площею 17,7 кв.м. (позначене №4 на технічному паспорті Книжкового пасажу), кладову площею 1,6 кв.м. (позначена №5 на технічному паспорті Книжкового пасажу). З наведеного вбачається, що площа приміщень, які просить виділити йому в натурі позивач (19,3), максимально наближена до частки, на яку позивач має право за договором інвестування від 2.08.2002р. (19,2), а тому можлива для виділення в натурі, при цьому приміщення №9 площею 8,8 кв.м., №10 площею 1,1 кв.м., №11 площею 1,3 кв.м., призначені для обслуговування магазинів, слід залишити в спільному користуванні. Виділити позивачу приміщення, яке б відповідало його ідеальній частці за договором - 19,2 кв.м. неможливо, оскільки серед приміщень "Книжкового пасажу" приміщення саме такої площі відсутнє. В судовому засіданні позивач, представник відповідачів - підприємців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що згідно з п.1.1. договорів інвестування, укладених між підприємцем [PERSON] як забудовником і підприємцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як інвесторами, інвестор надає забудовнику кошти пропорційно часткам витрат забудовника на проведення робіт по будівництву "Книжкового пасажу". Згідно з п.1.2. договорів інвестування з моменту завершення будівництва інвестор набуває право спільної часткової власності на будівлю в розмірі 2/15 її дійсної вартості. Згідно з п.4.1.5 договорів інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися 2/15 частиною Книжкового пасажу. Згідно з п.4.1.10 договорів інвестор має право набути право спільної часткової власності на 2/15 об'єкту інвестиції. Тобто, за змістом договорів інвестування інвестори набувають права на всю будівлю в цілому В договорах не вказано, що інвестори набувають права на будівлю "Книжкового пасажу" за винятком допоміжних приміщень. За змістом ч.2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Про волевиявлення підприємців [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] спільно користуватися допоміжними приміщеннями свідчить підписаний ними договір від 4.08.2010р., згідно з умовами якого вони досягнули згоди про те, що службово-побутове приміщення №9 та технічні приміщення №10, №11, а також інженерне обладнання, що знаходиться в них: лічильники електроенергії, обладнання пожежної сигналізації, водопровід, каналізація, залишаються в спільній частковій власності та у спільному користуванні всіх співвласників. При цьому відмітили, що порядок спільного користування даними приміщеннями має визначатись окремим договором. Доводи представника підприємця [PERSON], відповідачів- підприємців [PERSON], [PERSON] про те, що в березні 2004р. приміщення «Книжкового па сажу»згідно з актами прийому-передачі забудовник [PERSON] вже передав дані приміщення у приватну власність інвесторам, які в повному обсязі виконали всі умови договорів інвестування, тобто приміщення вже були поділені в натурі, а тому спільної часткової власності на даному об'єкті не може існувати, не приймаються судом до уваги. Рішенням господарського суду Волинської області від 20.05.2009р. у справі №07/19-92 (а.с.6469, т.1) договори, укладені підприємцем [PERSON] із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано недійсними (договір із [PERSON] частково), зобовязано цих осіб, а також [PERSON] повернути підприємцю [PERSON] приміщення, які були передані їм забудовником В подальшому рішенням господарського суду Волинської області від 2.06.2010р. у справі №07/19-92 (а.с.42 - 44, т.2) рішення господарського суду Волинської області від 20.05.2009р. у справі №07/19-92 за нововиявленими обставинами було частково скасовано, але лише в частині визнання недійсним договору інвестування №3 від 27.10.2003р., укладеного між підприємцем [PERSON] і [PERSON], та в частині зобовязання підприємця [PERSON] повернути підприємцю [PERSON] приміщення площею 18,1 кв.м. Крім цього, не можна погодитись з доводами представника підприємця [PERSON], відповідачів- підприємців [PERSON], [PERSON] про те, що позов про виділення позивачу частки майна в натурі не може бути задоволений, оскільки остаточно не визначено коло інвесторів. За змістом ч.5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність»інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Отже, право позивача як одного з інвесторів володіти, користуватися і розпоряджатися обєктом інвестування не може бути обмежене. Висновок судової будівельно-технічної експертизи №0305 від 25.09.2006р. не взято судом до уваги, оскільки його надано по іншій справі №1/37-52. Окрім підприємця [PERSON] інвесторами «Книжкового пасажу» згідно з укладеними із забудовником підприємцем [PERSON] договорами інвестування виступили: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 22.07.2002 р. № 4 (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 22.07.2002 р. № 3 (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 22.07.2002 р. № 9 (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 22.07.2002 р. № (з часткою в розмірі 2/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 28.10.2002 № 8 (з часткою в розмірі 2/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 12.06.2003 р. № 6 (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 20.06.2003 р. № 5 (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 20.06.2003 р. № 5а (з часткою в розмірі 1/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 29.09.2003 р. № 7 (з часткою в розмірі 2/15); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], договір від 27.10.2003 р. № 3 (з часткою в розмірі 1/15). Звертаючись з позовом до господарського суду з вимогою про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, позивач визначив цих осіб як відповідачів у справі (за винятком [PERSON], оскільки ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03.04.2009р у справі №2-1241/09 за позовом [PERSON] до Луцької міської ради про визнання права власності на магазин №12 «Книжкового пасажу»встановлено, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, провадження у справі ухвалою суду закрито). Разом з цим, рішенням Луцького міськрайонного суду від 17.12.2009р. у справі №2-486/9 встановлено, що договір інвестування від 22.07.2002р. між підприємцем [PERSON] і [PERSON] є неукладеним. [PERSON] відмовлено в позові про визнання права власності на частину нерухомого майна «Книжкового пасажу», виділення його в натурі. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 2.03.2010р. рішення суду залишено без змін. З огляду на викладене, провадження в частині позову до підприємця [PERSON] на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України підлягає припиненню. Оскільки спір до розгляду судом доведено з вини відповідача підприємця [PERSON], який всупереч умовам договору від 2.08.2009р. після заверщення будівництва не передав позивачу 2/15 приміщення Книжкового пасажу, то судові витрати, понесені позивачем: 586,76 грн. витрат, повязаних з оплатою держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача підприємця [PERSON]

Резолютивна частина:
1.Позов задовольнити. 2.Виділити підприємцю [PERSON] (43000, м.Луцьк, пр. Грушевського, 7/31, ідентифікаційний номер [NUMBER]) в натурі частку з майна та визнати за ним право власності на обєкт нерухомого майна: магазин, позначений №4 площею 17,7 кв.м. та кладову, позначену №5 площею 1,6 кв.м. на технічному паспорті Книжкового пасажу; залишити в спільному користуванні приміщення №9 площею 8,8 кв.м., №10 площею 1,1 кв.м., №11 площею 1,3 кв.м., позначені на технічному паспорті Книжкового пасажу, що знаходиться у м. Луцьку по вул. Л. Українки, 35-а. 3.Провадження у справі в частині позову до підприємця [PERSON] припинити. 4.Стягнути з підприємця [PERSON] (43000, м.Луцьк, пр. Грушевського, 7/31, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь підприємця [PERSON] (43026, м.Луцьк, вул. Федорова, 2/7, ідентифікаційний номер [NUMBER]) 586 грн. 76 коп. витрат, повязаних з оплатою держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Головуюча - суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~І.О. Якушева Судді \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В.А.Пахолюк \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] Дата виготовлення повного тексту рішення: 20.09.2010р.

Результат: granted