Вид судочинства: commercial
Суддя: Степанова Л.В.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" в якому просить: - визнати договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. де сторонами зазначені ФОП Семера В.А. та ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" недійсним; - стягнути з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. Стягнути з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. - стягнути з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн. В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" посилається на те, що договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. де сторонами зазначені ФОП Семера В.А. та ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" є фіктивним, таким, що не створив правових наслідків, безтоварним. Вказаним договором Семера В.А. завдала моральної шкоди позивачу як власнику свідоцтва та патенту. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2020р. відкрито провадження у справі №916/1809/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.08.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання. Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду з клопотаннями про витребування доказів (вх.суду№16141/20, вх.суду№16146/20 від 22.06.2020р.), клопотанням про проведення судової почеркознавчої експертизи (вх.суду№16144/20 від 22.06.2020р.), клопотанням про проведення судової економічної експертизи (вх.суду№16147/20). 12.08.2020р. за вх.суду№21426/20 відповідач ФОП Семера В.Ф. надала до суду відзив на позовну заяву в якому просить позовну заяву залишити без задоволення. 12.08.2020р. за вх.суду№21433/20 відповідач ФОП Семера В.Ф. надала до суду заперечення проти клопотання позивача про проведення судової економічної експертизи. 12.08.2020р. за вх.суду№21435/20 відповідач ФОП Семера В.Ф. надала до суду заперечення проти клопотання позивача про проведення судової почеркознавчої експертизи. 13.08.2020р. за вх.суду№21529/20 відповідач ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" надав до суду відзив на позовну заяву в якому просить задовольнити клопотання позивача, що були подані разом із позовною заявою, визнати недійсним договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. в інших позовних вимогах щодо відповідача ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" відмовити у повному обсязі. У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 11.08.2020р., підготовче засідання 13.08.2020р. о 12:50 не відбулося. Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 17.08.2020р. призначено підготовче засідання на 17.09.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 02.09.2020р., підготовче засідання 17.09.2020р. о 12:50 не відбулося. Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.09.2020р. призначено підготовче засідання на 22.10.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. В підготовче засідання від 22.10.2020р. представники сторін не з`явилися. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.10.2020р. відкладено підготовче засідання на 05.11.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. В підготовче засідання від 05.11.2020р. представники сторін не з`явилися. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.11.2020р. відкладено підготовче засідання на 12.11.2020р. о 10:00 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. В підготовчому засіданні від 12.11.2020р. судом було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів (вх.суду№16141/20, вх.суду№16146/20 від 22.06.2020р.), про проведення судової почеркознавчої експертизи (вх.суду№16144/20 від 22.06.2020р.), клопотанням про проведення судової економічної експертизи (вх.суду№16147/20). Судом відмовлено у задоволенні клопотань позивача про проведення судової почеркознавчої експертизи, проведення судової економічної експертизи, витребування доказів у ТОВ «ІРРІЛЕНД» ТОВ «НК ДЕВЕЛОПМЕНТ» про що зазначено у протоколі судового засідання та частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни про судом винесено відповідну ухвалу. В підготовчому засіданні від 12.11.2020р. було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про витребування доказів. В підготовчому засіданні від 12.11.2020р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2020р. закрито підготовче провадження у справі №916/1809/20, призначено справу до розгляду по суті на 01.12.2020р. о 12:40 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.11.2020р. клопотання позивача задоволено частково, витребувано у відповідача Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. укладений між Фізичною особою - підприємцем Семерою Вікторією Анатоліївною та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПАРТНЕР-ХХІ", в решті клопотання відмовлено. У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 26.11.2020р., судове засідання 01.12.2020р. о 12:40 не відбулося. Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 07.12.2020р. призначено судове засідання у справі №916/1809/20 на 22.12.2020р. о 12:40 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. В судовому засіданні від 22.12.2020р. було оголошено перерву на 05.01.2021р. о 12:20, про що зазначено у протоколі судового засідання. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання. В судове засідання від 05.01.2021р. представники сторін не з`явилися. Під час розгляду справи позивач неодноразово звертався до суду про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні від 05.01.2021р. було винесено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1809/20. Розглянувши матеріали справи, суд встановив: Як вказує позивач у позовній заяві, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРООПТИМА» є власником Свідоцтва на знак для товарів і послуг №188377 від 10.07.2014р. (AQUA PLUS), видане Державною службою інтелектуальної власності, Патенту на промисловий зразок №27068 від 10.07.2014р. «Стрічка для системи краплинного зрошення «АКВА ПЛЮС». Вищевказані Свідоцтва та Патент давали змогу контролювати кількість виготовленої продукції із назвами відповідно до вище перелічених Свідоцтв. Позивач зазначає, що йому стало відомо, що ФОП Семера НА. звертається до Господарських судів України, місцевих судів із позовними заявами про стягнення із заборгованості за договорами поставки. Зокрема ФОП Семера В.А. звернулася до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р., укладений між ФОП Семерою В.А. та ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ». ФОП Семера В.А. видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. підтверджує поставку крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у кількості 144 бухти. Права на дану торгову марку «AQUA PLUS» та Патент на промисловий зразок «АКВА ПЛЮС» належать позивачу. Як стверджує позивач, ФОП Семера В.А. заявляє у Господарських судах України, що у період з 09.10.2017р. по 04.05.2018р. вона сумарно продала товар у наступній кількості: крапельну стрічку «AQUA PI.US» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у кількості 984 бухти. Проте така кількість крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) ніколи не була виготовлена. Позивач вважає, що оспорюваний договір поставки товару №22/11/17-25 від 22.11.2017р., є фіктивним, адже він вчинений без наміру створення правових наслідків, адже Постачальник (ФОП Семера В.А.) не могла поставити товар крапельну стрічку «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у кількості 144 бухти ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», адже за увесь період виготовлення вказаної крапельної стрічки її було виготовлено, лише 281 бухта та лише під замовлення конкретного покупця з подальшою йому реалізацією. Договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р., укладений між ФОП Семерою В.А. та ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» є фіктивним, таким, що не створив правових наслідків, безтоварним. Стосовно того, що крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) не було виготовлено у тій кількості, у які її начебто поставила ФОП Семера В.А., позивач повідомляє, він не виготовляв та не замовляв виготовлення крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у період до 22.11.2017р. (дата начебто поставки товару ФОП Семерою В.А.). Позивач вказує, що він надав дозвіл ТОВ «ІРРІЛЕНД» на виготовлення крапельної стрічки «AQUA PLUS», у тому числі з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.). Однією із вимог позивача до ТОВ «ІРРІЛЕНД» було виготовлення крапельної стрічки лише з дозволу (кожна партія) позивача та лише на потужностях ТОВ «НК ДЕВЕЛОПМЕНТ». Позивач звернувся до ТОВ «ІРРІЛЕНД» із запитом щодо кількості виготовленої крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у період до 04.05.2018Р. TOB «ІРРІЛЕНД» повідомило, що: у 2015 році було виготовлено 125 бухт цього виду крапельної стрічки; у 2016 році було виготовлено 106 бухт цього виду крапельної стрічки; у 2017 році було виготовлено 50 бухт цього виду крапельної стрічки; до 04.05.2018Р. ця крапельна стрічка не виготовлялася. Також ТОВ «ІРРІЛЕНД» надало підтверджуючі документи, а саме копії договорів та прибуткових накладних, якими підтвердило кількість виготовленої крапельної стрічки, які позивач у якості доказів надає до суду разом із даною позовною заявою, а саме: договір толінга №1/8 (на виготовлення готової продукції із давальницької сировини) від 01.08.2015р., укладений між ТОВ «ІРРІЛЕНД» та TOB «НК ДЕВЕЛОПМЕНТ» та прибуткову накладну №44 від 03.08.2015р. до нього; договір толінгу №2/9 від 01.09.2015р., укладений між тими ж сторонами та прибуткову накладну №51 від 11.09.2015р. до нього; договір толінгу №1/4/16 від 01.04.2016р., укладений між тими ж сторонами та прибуткову накладну №23 від 05.04.2016р. до нього; договір толінгу №2/3/17 від 03.03.2017р., укладений між тими ж сторонами та прибуткову накладну №18 від 06.03.2017р. до нього. Як стверджує позивач, весь об`єм виготовленої крапельної стрічки обчислюється у кількості 281 бухта, проте відповідач заявляє, що поставила за договорами поставки 984 бухти, у тому числі 144 бухти ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ». З даного позивач робить висновок, що ніяких поставок ФОП Семера В.А. крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.) зробити не могла. Неможливість здійснення поставки від ФОН Семери В.А. до інших осіб підтверджується і тим, що ТОВ «ІРРІЛЕНД» надало позивачу докази продажу виготовленої крапельної стрічки «AQUА PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.) - видаткові накладні, які підтверджують факт реалізації товару, проте не ФОП Семері В.А., а саме: видаткова накладна №305 від 03.08.2015р. було реалізовано ТОВ «ХАЙБЕРРІ» 70 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.). ТОВ «ІРРІЛЕНД» звернулося до ТОВ «ХАЙБЕРРІ» з приводу того, чи була використана чи перепродана крапельна стрічка. ТОВ «ХАЙБЕРРІ» повідомило, що поставлену крапельну стрічку вони перепродали, видаткова накладна №336 від 31.08.2015р. було реалізовано ТОВ «АФ «Володимирські сади» 5 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №60 від 08.04.2016р. було реалізовано ТОВ «АГРАРІЙ СВПП» 66 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №168 від 13.05.2016р. було реалізовано ФГ «ТРІУМФ» 12 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10- 1000 (намоткою 1000м.). ТОВ «ІРРІЛЕНД» звернулося до ФГ «ТРІУМФ» з приводу того, чи була використана чи перепродана крапельна стрічка. ФГ «ТРІУМФ» повідомило, що поставлену крапельну стрічку вони перепродали; видаткова накладна №109 від 17.05.2016р. було реалізовано ДП «Черкаське лісове господарство» 12 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №125 від 20.05.2016р. було реалізовано ТОВ «Галіція Грінері» 1 бухта крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №194 від 06.06.2016р. було реалізовано Приватному агропідприємству «ОБРІЙ» 6 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №208 від 01.07.2016р. було реалізовано ТОВ «Галіція Грінері» 2 бухти крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №9 від 30.03.2017р. було реалізовано ПП «ВЛАД1С» 10 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №19 від 05.04.2017р. було реалізовано ПП «ПекоНТ» 40 бухт крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8-10- 1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №48 від 05.05.2017р. було реалізовано ПАП «Добробут» 3 бухти крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8- 10-1000 (намоткою 1000м.); видаткова накладна №106 від 19.10.2018р. було реалізовано ТОВ «ДЕСЕНТО» 54 бухти крапельної стрічки «AQUA PLUS» характеристиками 8- 10-1000 (намоткою 1000м.). Позивач зазначає, що він намагався самостійно розібратися у питанні де ФОП Семера В.А. могла купити таку кількість крапельної стрічки та добрива. Так, 03.03.2020р. за вих. №125 позивач направив відповідачу запит щодо надання пояснень де вона купила таку кількість крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.), однак відповіді на свій запит позивач не отримав, а тому 17.04.2020р. за вих. №305 позивач направив відповідачу повторний запит щодо надання пояснень де вона купила таку кількість крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.), однак відповіді на свій повторний запит позивач не отримав, а тому 15.05.2020р. позивач втретє направив до адресу відповідача лист-запит з аналогічними питаннями та також вимагав пояснень з приводу начебто наявності у відповідача продукції, виготовленої під торговою маркою «SmartGrow». 29.05.2020р. за вих. №397 позивач ще раз направив запит на адресу відповідача запит з приводу надання письмових пояснень стосовно наявності у неї крапельної стрічки «AQUA PLUS» з характеристиками 8-10-1000 (намоткою 1000м.) та добрива «ALHUM» виготовленого під торговою маркою «SmartGrow», проте і даний лист відповідач проігнорувала, відповіді не надала. Позивач стверджує, що вищеперелічене свідчить про те, що позивач намагався самостійно з`ясувати обставини, які б допомогли встановити правду, проте відповідач ігнорує вимоги позивача у зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду із клопотання про витребування доказів у відповідача. Позивач вказує відповідач протягом тривалого часу суборендувала складське та офісні приміщення у позивача, доказом цього є договір суборенди (піднайму) складських та офісних приміщень №01/11/16 від 01.11.2016р. Також відповідач орендувала у позивача складське та офісне приміщення. Так, 01.05.2017р. між позивачем та відповідачем був укладений договір суборенди (піднайму) складських та офісних приміщень №67, відповідно до якого позивач зобов`язується у строки, передбачені договором, передати у тимчасове платне користування приміщення площею 36,8кв.м. (з них: 6,8кв.м. офісного приміщення та 30,0кв.м. складського приміщення), які знаходяться за адресою: 8км+100м траси Одеса-Київ-Санкт-Петербург, територія Усатівської сільської ради, Біляївський район, Одеська область. Тобто Відповідач протягом тривалого часу працювала пліч-о-пліч із позивачем та позивачу відомо який має вигляд підпис ФОН Семери В.А. Позивач стверджує, що оспорюваний договір з боку Продавця підписаний не ФОП Семерою В.А., а іншою особою, проте наразі ФОН Семера В.А., видає підроблений підпис за власний. Оскільки ФОП Семера В.А. орендувала складське приміщення лише у ТОВ «АГРООПТИМА» позивач зазначає, він ніколи не бачив у суборендованому приміщенні відповідача крапельну стрічку «AQUA PLUS» 8-10- 1000 (намоткою 1000м.) у кількості хоча б 144 бухти, які як заявляє відповідач вона поставила ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», у період, який збігається із періодом суборенди відповідачем складського приміщення у позивача Позивач зазначає, що упущеною вигодою у даному випадку позивач вважає різницю між собівартістю товару та ціну, за якою відповідач начебто поставила товар. Адже позивач міг би самостійно замовити товар для виготовлення та продати з власною націнкою ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХ1». Так, у період укладання оспорюваного договору між відповідачами, тобто 22.11.2017р. собівартість виготовлення 1 метру крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) складала 0,78грн. Вартість 1 бухти намоткою 1000 м. складала: 0,78грн./l метр х 1000 м. = 780,00грн. Упущена вигода позивача, яку він би міг отримати від продажу товару ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» складає 133750,00-112 320,00=21430,00грн. Позивач, посилаючись на ст. 23 ЦК України, вважає, що фіктивними договорами поставки ФОП Семера В.А. завдала моральної шкоди позивачу як власнику Свідоцтва та Патенту у розмірі 20000,00грн. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме визнати договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. де сторонами зазначені ФОП Семера В.А. та ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" недійсним, стягнути з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн., стягнути з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. та стягнути з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн. Відповідач ФОП Семера В.А. проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що обґрунтовуючи своє звернення з позовом до суду позивач, як на підставу посилається на ч. 1 ст. 432 Цивільного кодексу України, тобто що він звернувся до суду для захисту свого права інтелектуальної власності, яке начебто було порушено відповідачами та перелічує норми чинного законодавства, які передбачають ті та інші права щодо власника зареєстрованого свідоцтва на знак для товарів та послуг, а також патенту промисловий зразок, зазначаючи, що позивач є власником патенту на промисловий зразок №27068 від 10.07.2014р. «Стрічка для системи краплинного зрошення «АКВА ПЛЮС», також власником Свідоцтва на знак для товарів та послуг №188377 від 10.07.2014р., а саме на комбінований знак «AQUA PLUS». Але ФОП Семера В.А. впевнена, що в дійсності підстав у позивача для звернення до суду не виникло, що вбачається з наступного. Позивач заявляє в позові, що крапельна стрічка «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намотка 1000м), яка була поставлена ФОП Семера В.А. ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» за договором поставки виготовлюється та реалізовувалася іншими господарюючими суб`єктами за певними договорами виключно за погодженням та під контролем позивача, і що даними від цих суб`єктів та за розрахунками позивача, ФОП Семера В.А. начебто не могла придбати цей товар для поставки його ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» за договором, оскільки за даними позивача згаданої крапельної стрічки всього було виготовлено 281 бухта і вона була реалізована іншим суб`єктам, а не ФОП Семера В.А., позивач вважає, що договір поставки фіктивним. Але ствердження позивача про підконтрольність йому усього продажу крапельної стрічки «AQUA PLUS» в Україні, тобто всього ринку цього товару, та те, що цього товару було виготовлено лише 281 бухта, і відповідно про те, що ФОП Семера В.А. не могла придбати цей товар в інший спосіб, ніж купити його з виготовленої за свідченням позивача 281 бухти не відповідають дійсності. Так, позивач зазначає у позові, що він «...не виготовляв та не замовляв виготовлення крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у період до 22.11.2017р. (дата начебто поставки товару ФОП Семерою В.А.)», а також, посилаючись на свідченні ТОВ «ІРРІЛЕНД», якій він начебто надав дозвіл на виготовлення цієї крапельної стрічки, стверджує, що до 2015р. ця крапельна стрічка взагалі не виготовлялася, а у 2017 році її було виготовлено лише 50 бухт, після чого до 04.05.2018р. вона знову виготовлялася. Однак, щоб спростувати ці заяви позивача, ФОП Семера В.А. зазначає, що вона, як звичайна фізична особа та найманий працівник, у період з 13.03.2018р. по 22.10.2018р. перебувала у трудових відносинах із позивачем на посаді виконавчого директора, В силу своїх посадових обов`язків я добре обізнана як позивач вів свою діяльність та володіє інформацією щодо кількості виготовленої крапельної стрічки, а також щодо особливостей її виробництва. Так, як і в багатьох великих комерційних компаніях, майже у всіх працівників позивача на момент, коли я працювала у позивача, була своя корпоративна електронна пошта. Майже всі електронні скриньки були зареєстровані з адресою ...@agrooptima.com і розміщувалася на сервері компанії, куди мали доступ лише співробітники. Більшість ділових питань, пов`язаних із господарською діяльністю позивача погоджувались у ході листування саме за допомогою такої електронної пошти. Після мого звільнення з посади у позивача у мене зберігся архів з великої кількістю електронних листів, які спростовують усі доводи позивача і взагалі відкривають зовсім іншу сторону діяльності позивача щодо виробництва та реалізації крапельної стрічки, про яку в своєму позову говорить позивач. Відповідач ФОП Семера В.А. вказує, що крапельна стрічка «AQUA PLUS» пропонувалася до продажу ще до того, як ТОВ «АГРООПТИМА» зареєструвала на себе щодо цієї крапельної стрічки патент на промисловий зразок та товарний знак, а саме у 2013р., тоді як патент та промисловий зразок на ім`я ТОВ «АГРООПТИМА» було зареєстровано лише влітку 2014 року. Дана стрічка продавалась також і іншими особами у 2013р., що підтверджується роздруківкою скріншотїв веб-сторінок з відзивами покупців, які купували зазначену стрічку у 2013р., про що свідчать дати відзивів-відгуків, а також роздруківкою оголошень з пропозиціями продажу цієї стрічки продавцями до моменту укладення спірного договору. Відповідач ФОП Семера В.А. на підтвердження придбання крапельної стрічки у 2016 та у 2017 р., додано копію видаткової накладної № 21/09 від 21.09.2016 р. про закупівлю у ФОП Краснюк О.Ф. 150 бухт крапельної стрічки StarTape, та 50 бухт AquaPlus на суму 25000,00грн., з відповідним дорученням про її оплату №47 від 21.09.2016р., копію видаткової накладної №32 від 05.04.2016р. про закупівлю у ФОПДанилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 12 бухт, на суму 12000,00грн. відповідним дорученням про її оплату №23 від 05.04.2016р., копію видаткової накладної №9/12 від 09.12.2016р. про закупівлю ФОП Краснюк О.Ф. крапельної стрічки StarTape - 50 бухт, AquaPlus - 50 бухт на суму 15000,00грн., з відповідним дорученням про її оплату №62 від 09.12.2016р., копію видаткової накладної №40 від 10.05.2016р. про закупівлю ФОП Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 10 бухт, на суму 3000,00грн. з відповідним дорученням про її оплату №26 від 10.05.2016р., копію видаткової накладної №80 від 19.10.2016р. про закупівлю у ФОП Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 6 бухт, на суму 3000,00грн., з відповідним дорученням про її оплату №36 від 19.10.2016р., копію видаткової накладної №85 від 02.11.2017р. про закупівлю у ФОП Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» -10 бухт, на суму 10000,00грн. з відповідним дорученням про її оплату №40 від 02.11.2017р., копію видаткової накладної №89 від 17.11.2016р. про закупівлю у ФОП Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 9 бухт, на суму 4500,00грн., з відповідним дорученням про її оплату №60 від 17.11.2016р., копію видаткової накладної №56 від 05.07.2016р. про закупівлю у ФОН Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 20 бухт, на суму 10000,00грн., з відповідним дорученням про її оплату №40 від 05.07.2016р., копію видаткової накладної №85 від 08.11.2016р. про закупівлю у ФОП Данилов С.М. крапельної стрічки «AQUA PLUS» - 9 бухт, на суму 4500,00грн. з відповідним дорученням про її оплату №58 від 08.11.2016р. Зазначені документи спростовують доводи позивача, що ФОП Семера В.А. не могла мати відповідний товар, який був предметом поставки ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» за спірним договором. Як вказує відповідач ФОП Семера В.А., позивач, посилаючись у позові на порушення його права як власника патенту та свідоцтва знак для товарів і послуг, не надав до суду жодного доказу щодо схожості ідентичності товару який ФОП Семера В.А. продала за спірним договором тому товару та торговій марки правами на які володіє позивач, що, відповідно, ставить під сумнів взагалі факт наявності порушення його прав як власника патенту та свідоцтва на цей товар. Тобто, позивач не довів, що саме крапельну стрічку його виробництва із нанесеним на неї торговим знака власником якого він є було продано за договором. Відповідач ФОП Семера В.А. стверджує, що такий товар, як крапельна стрічка з маркуванні «АкваПлюс» (в тому чи іншому варіанті назви - іншою мовою, разом чи окремо, з графічні зображенням чи без) пропонується до продажу в мережі Інтернет. Як зазначає відповідач ФОП Семера В.А., заявляючи вимогу при визнання договору поставки недійсним позивач заперечує проти фактів, які вже було досліджено у ході судового розгляду і встановлено постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. у справі №916/1044/19, проте, що цей договір поставки було між сторонами укладено і на його виконання ФОП Семера В.А. було поставлено ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» товар, а саме крапельну стрічку «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000 м.) у кількості 144 бухти, на загальну суму 133750,00грн., про що було складено та підписано видаткову накладну №271 від 22.11.2017р., а враховуючи що позивач та відповідачі були учасниками справи №916/1044/19, зазначені факти мають преюдиціальний характер. Позивач намагається своїми доводами, викладеними у позові спростувати преюдиціально встановлені факти і піддати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу, а саме постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. у справі №916/1044/19, що є неприпустимим. Маніпулятивний, штучний характер позову позивача підтверджується також тим, що заявляючи ті ж самі доводи, про начебто неможливість ФОП Семера В.А. поставити ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» товар, який був предметом договору поставки, та про свій начебто контроль реалізації товару. Позивач у господарській справі №916/1044/19 в якості учасника справи, як третя особа, намагався спочатку підтримати аргументи ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» про фіктивність неукладеність договору поставки між ФОП Семера В.А. та ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», а тепер, після тог як цьому питанні постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. у справі № 916/1044/19 було поставлено крапку. Позивач вирішив звернутися до суду з тими ж доводами, але переформулювавши їх у вимогу про визнання договору недійсним - того самого договору, який спочатку намагався вкупі з ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», визнати неукладеним, ігноруючи при цьому те, що вимога про визнання договору неукладеним та вимога щодо недійсності договору протирічать одна одній (п. 2.6 постанови від 29.05.2013р. №11 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питані визнання правочинів (господарських договорів) недійсними». Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1-3. 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України). Втім, позивач не наводить жодну із підстав, які встановлені зазначеними нормами ст. 203 ЦК України, з наявністю яких закон пов`язує можливість визнання правочину недійсним. Замість наведення і доведення наявності конкретної підстави, він посилається та цитує загальну норму ч. 3 ст. 215 ЦК України, згідно з якою якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Але ця норма також вимагає, щоб позивач довів наявність підстав, встановлених законом, згідно з якими відповідний правочин може бути визнаний недійсним. Позивач не доводить недодержання жодної з перелічених підстав щодо договору поставки, укладеного між ФОП Семера В.А. та ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ». У своєму позові позивач натякає, що цей правочин начебто є фіктивним. Відповідну підставу передбачено ст. 234 ЦК України, яка встановлює наступі «Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, : обумов: вчешися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсні Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами». Щодо відсутності підстав для стягнення начебто упущеної позивачем вигоди начебто завданої позивачу моральної шкоди, відповідач ФОП Семера В.А. зазначає, що як вбачається з позову, поряд із визнанням договору недійсним позивач просить суд стягнути з ФОП Семера В.А. суму упущеної вигоди та суму моральних збитків. Відповідач Вважає, що за сукупністю вищевикладених Відповідачем-1 аргументів та доводів, підтверджених відповідними доказами, зазначені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Так, зазначені вище обставини і факти спростовують усі доводи позивача щодо фіктивності та недійсності договору, а також порушення його прав як власника патенту та товарного знаку. Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з ФОП Семера В.А. сум упущеної вигоди та моральної шкоди є безпідставними виходячи з того, що вони є похідними від вимоги про визнання недійсним договору. Враховуючи викладене, відповідач ФОП Семера В.А. просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» визнає позовні вимоги в частині недійсності договору поставки товару №22/11/17-25 від 22.11.2017р., інші позовні вимоги не визнає. Відповідач ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» стверджує, що жодного товару ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» від ФОП Семера В.А. не отримував, тобто договір поставки товару №22/11/17-25 від 22.11.2017р. не створив для ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» жодних юридичних наслідків. Оскільки ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» товар (крапельну стрічку «AQUA PEUS» 8-10-1000 намоткою по 1000м. у 1 бухті), зазначений у видатковій накладній №271 від 22.11.2017р. від ФОП Семера В.А. не отримував. Відповідач ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» стверджує, що він не завдав ані жодних моральних збитків, ані упущену вигоду позивачу та вважає, що ТОВ «АЕРОПАРТНЕР-ХХІ» не порушував жодних інтелектуальних прав позивача, а тому дані вимоги позивача задоволенню з боку ТОВ «АГРОПАРТНЕР- ХХІ» не підлягають. Враховуючи викладене, відповідач ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» визнає позовні вимоги в частині визнання недійсним договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. в частині стягнення упущеної вигоди та моральних збитків просить відмовити у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Щодо позовних вимог позивача в частині визнання договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. де сторонами зазначені ФОП Семера В.А. та ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" недійсним слід зазначити наступне. В обґрунтування підстав позову про визнання договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. недійсним позивач посилається на ч.3 ст. 215, ст. 234 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Такий правочин характеризується тим, що сторони, вчиняючи його, знають, що він не буде виконаним. Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. «Вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину». Таку правову позицію висловив Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу №903/439/18. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Тобто, укладаючи договір, його сторони не бажають виникнення, зміни, припинення цивільних прав та обов`язків, волевиявлення обох сторін такого правочину не збігається з їх внутрішньою волею. Отже, для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Власне невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин; якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування наслідків. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний (постанова КЦС ВС у справі № 607/15555/17-ц). Посилання позивача на те, що оспорюваний договір поставки товару фіктивним, адже він вчинений без наміру створення правових наслідків, адже Постачальник - ФОП Семера В.А. не могла поставити товар крапельну стрічку «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у кількості 144 бухти ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», адже за увесь період виготовлення вказаної крапельної стрічки її було виготовлено, лише 281 бухта та лише під замовлення конкретного покупця з подальшою йому реалізацією. Договір поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017 року, укладений між ФОП Семерою В.А. та ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» є фіктивним, таким, що не створив правових наслідків, безтоварним судом до уваги не приймається виходячи з наступного. У квітні 2019 року Фізична особа-підприємець Семера Вікторія Анатоліївна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-ХХІ», в якій просила суд стягнути з ТОВ «Агропартнер-ХХІ» на користь ФОП Семери В.А. суму заборгованості по оплаті вартості товару за договором поставки № 22/11/17-25 від 22.11.2017 року у розмірі 133750,00грн. Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.10.2019р. у справі №916/1044/19 було відмовлено Фізичній особі-підприємцю Семері Вікторії Анатоліївні у задоволенні позову. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. у справі №916/1044/19 рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2019р. у справі №916/1044/19 скасовано, позов Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер-ХХІ» на користь Фізичної особи-підприємця Семери Вікторії Анатоліївни 133750,00грн. за договором поставки товару № 22/11/17-25 від 22.11.2017р., 5015,65 (п`ять тисяч п`ятнадцять грн. 65 коп.) грн. судових витрат. Станом на день розгляду справи №916/1809/20 постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.06.2020р. у справі №916/1044/20 є чинною. У вказаній постанові судом апеляційної інстанції встановлено, що спірний договір та витратна накладна скріплені печаткою ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ», що є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними, матеріали справи не містять доказів оплати поставленого та отриманого відповідачем товару, зазначені обставини є підставою для стягнення з ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» суми за договором поставки товару №22/11-17-25 від 22.11.2017 року та за видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. у розмірі 133750,00грн. на користь ФОП Семери В.А. Крім того в постанові зазначено, що судова колегія не погоджується з висновками Господарського суду Одеської області, зазначеними у рішенні від 09.10.2019р., щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки товару №22/11-17-25 від 22.11.2017р. Відповідно до ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду справи №916/1044/19 судом встановлено, що була здійснена господарська операція за договором №22/11-17-25 від 22.11.2017р. та видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. у зв`язку з чим доводи позивача щодо фіктивності вказаного правочину необґрунтовані. Доводи відповідача ТОВ «АГРОПАРТНЕР-ХХІ» про те, що він не отримував товар за договором №22/11-17-25 від 22.11.2017р. та видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. судом також до уваги не приймаються, оскільки вказані доводи не були доведені належними доказами ані при розгляді справи №916/1044/19 ані при розгляді справи №916/1809/20. Доводи позивача про те, що позивач не виготовляв та не замовляв виготовлення крапельної стрічки «AQUA PLUS» 8-10-1000 (намоткою 1000м.) у період до 22.11.2017р. (дата поставки товару ФОП Семерою В.А.) також судом до уваги не приймаються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, товар, який був поставлений за договором №22/11-17-25 від 22.11.2017р. та видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. був придбаний ФОП Семера В.А. у інших постачальників. Позивачем не доведено, що товар, який був поставлений за договором №22/11-17-25 від 22.11.2017р. та видатковою накладною №271 від 22.11.2017р. належить саме позивачу та відповідає Свідоцтву на знак для товарів і послуг №188377 від 10.07.2014р. (AQUA PLUS), виданому Державною службою інтелектуальної власності, Патенту на промисловий зразок №27068 від 10.07.2014р. «Стрічка для системи краплинного зрошення «АКВА ПЛЮС». Станом на день розгляду справи позивач не довів фіктивність правочину, а саме договору поставки №22/11-17-25 від 22.11.2017р. Крім того, позивач посилається на те, що договір підписано не відповідачем ФОП Семерою В.А., однак відповідачем ФОП Семерою В.А. зазначено, що договір підписано нею особисто. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. недійсним, необґрунтовані, не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн., стягнення з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. та стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн. слід зазначити наступне. Зазначені позовні вимоги є похідними від вимог позивача про визнання договору поставки №22/11-17-25 від 22.11.2017р. недійсним у зв`язку із його фіктивністю. Оскільки судом відмовлено у позовних вимогах про визнання договору поставки №22/11-17-25 від 22.11.2017р.у зв`язку із недоведеністю позивачем фіктивності вказаного правочину, позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн., стягнення з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. та стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн. також задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v.), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України»). За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" до відповідачів Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" про визнання договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. недійсним, стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн., стягнення з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. та стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн., не підтверджені належними доказами та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Резолютивна частина:
1. У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" до відповідачів Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" про визнання договору поставки №22/11/17-25 від 22.11.2017р. недійсним, стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн., стягнення з ТОВ "АГРОПАРТНЕР-ХХІ" суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" від договору поставки у розмірі 50% від загальної суми упущеної вигоди у розмірі 21430,00грн., а саме 10715,00грн. та стягнення з Фізичної особи - підприємця Семера Вікторії Анатоліївни суму упущеної вигоди Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА" суму моральних збитків у розмірі 20000,00грн. - відмовити у повному обсязі. 2. Судові витрати покласти на позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРООПТИМА". Повне рішення складено 13 січня 2021 р. Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Суддя Л.В. Степанова

Результат: other