Вид судочинства: criminal
Суддя: Стрельников О. О.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
17 травня 2021 року [PERSON] вироком Самарським районним судом м. Дніпропетровська було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Знаходячись в місцях позбавлення волі обвинувачений на шлях виправлення не став та в період відбуття покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» Південно-Східного межрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі Солонянська виправна колонія №21), здійснив нове кримінальне правопорушення. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2022 року за допущене 17 січня 2022 року порушення режиму утримання [PERSON] був підданий стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на два місяця. 02 вересня 2022 року приблизно о 11 год. 10 хв., за адресою: [ADDRESS] в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», підполковником внутрішньої служби [PERSON] , який є представником адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», [PERSON] в присутності інших працівників ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», було об`явлено, що згідно графіку двохгодинного відпрацювання на благоустрій відділення СПС №9, з яким [PERSON] було ознайомлено завчасно 01 вересня 2022 року, він зобов`язаний в порядку черги приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9, для цього обвинуваченому було надано весь необхідний господарський інвентар. Проте [PERSON] , в присутності інших працівників ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, приступити до прибирання вказаної йому території відмовився в категоричній формі, тобто вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)». Після цього в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» підполковник внутрішньої служби [PERSON] , роз`яснив [PERSON] положення кримінального законодавства викладені в ст. 391 КК України та попередив обвинуваченого про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України за злісну непокору законним вимогам адміністрації установи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Після цього знову запропонував [PERSON] приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9 ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», але [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії, належних висновків для себе не зробив та продовжуючи свій злочинний умисел відкрито, умисно в присутності інших працівників адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», не маючи поважних причин, відмовився виконувати законні вимоги адміністрації ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», де він відбуває покарання у виді позбавлення волі. Далі засудженого [PERSON] було доставлено до медичної частини ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» для медичного обстеження, де він був обстежений лікарем [PERSON] , та виданий медичний висновок проте, що засуджений [PERSON] працездатний, прибирання приміщень виконувати може. По прибуттю у чергову частину ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» підполковник внутрішньої служби [PERSON] ще раз звернувся до засудженого [PERSON] з вимогою приступити до прибирання підлоги коридору відділення СПС №9 ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» на, що [PERSON] відповів категоричною відмовою, хоча міг та зобов`язаний був виконувати законні вимоги представника адміністрації установи виконання покарань. В судовому засіданні обвинувачений свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення. Пояснив, що точної дати він не пам`ятає, начальник колонії повідомив йому, що згідно графіку чергування його черга проводити прибирання підлоги, на що він відмовився в категоричній формі. Так він дійсно був поміщений за ухвалою суду до ПКТ (ОК), при пропонуванні йому прибирати він відчував себе нормально, скарг на здоров`я в нього не було. Дії [PERSON] кваліфікуються за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери). Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини кримінального правопорушення і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого. Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому [PERSON] суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав, не працевлаштований, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, за місцем відбування покарання характеризувався негативно. Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, не зазначено обставин, як пом`якшують або обтяжують покарання. Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, а також встановлені обставини справи вважає, що в даній справі відсутні обставини, які пом`якшують покарання. Суд вважає, що в даній справі наявна обставина справа, яка обтяжує покарання - рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року.

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2021 року до покаранням за цим вироком, та остаточно призначити [PERSON] покарання у виді позбавлення волі строком один рік два місяці. Строк покарання [PERSON] рахувати з 05 січня 2023 року. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору. Головуючий: суддя [PERSON]

Результат: guilty