Вид судочинства: commercial
Суддя: Рочняк О. В.
Дата ухвалення: 2026-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Бандуровича Івана Михайловича про стягнення 73 469 грн 32 коп. заборгованості за кредитним договором, з яких: 26 172 грн 20 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 47 297 грн 12 коп. - заборгованість за процентами. Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2025, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення. Позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі від 03.11.2025 направлено в його електронний кабінет, що відповідає приписам ч.11 ст.242 ГПК України. Відповідачу копія ухвали від 15.10.2025 направлена за адресою, вказаною в позовній заяві, що відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак ця ухвала повернулася до суду з відміткою Укрпошти 26.11.2025 "за закінченням терміну зберігання". Здійснюючи аналіз статті 242 ГПК України, а також пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, Верховний Суд у постанові від 22.10.2024 у справі №910/18480/20 виснував, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20, від 22.10.2024 у справі № 910/18480/20. 20.11.2025 через систему "Електронний суд" до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 20.11.2025 (вх.№19087/25). 24.11.2025 через систему "Електронний суд" до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від 24.11.2025 (вх.№19169/25). Відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Частиною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін від учасників справи до суду не надходило. ПОЗИЦІЇ СТОРІН Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором №423964-КС-007 про надання кредиту від 10.04.2023, внаслідок чого виникла в нього заборгованість у розмірі 73 469 грн 32 коп., з яких: 26 172 грн 20 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 47 297 грн 12 коп. - заборгованість за процентами. В підтвердження укладення кредитного договору позивач зазначив, що вказаний договір підписаний боржником за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, при цьому послався позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, де Верховний Суд дійшов висновку, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінеті пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Щодо перерахування позивачем на вказаний відповідачем рахунок кредитних коштів в розмірі 30 000 грн 00 позивач повідомив, що ним до позовної заяви були додані дві довідки, сформовані ТОВ "ФК "Елаєнс", з яких вбачається, що позичальнику на його картку було здійснено перерахування кредиту двома платежами у розмірі 25 000 грн та 5000 грн. В підтвердження того, що вказані довідки є належними доказами в підтвердження перерахування ним відповідачу коштів позивач послався на постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.09.2023 у справі №914/207/23 та від 25.03.2024 у справі №926/4488/23. Позиція відповідача. Відповідач у відзиві на позов щодо позовних вимог заперечив та вказав на те, що: - позивачем не доведено факту укладення сторонами електронного кредитного договору; - позивачем не надано жодного належного доказу реального перерахування відповідачу суми 30 000 грн 00 коп. При цьому зазначив, що подані позивачем довідки та PDF-файли є внутрішніми інформаційними документами кредитора й не можуть підтверджувати факт перерахування коштів; - кредитний договір №423964-КС-007 діяв до 25.09.2023, тому відповідно до ст. 1048 ЦК України після цієї дати позивач не мав права нараховувати проценти як плату за користування кредитом. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 10.04.2023 між ТОВ "Бізнес Позика" (кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Бандуровичем Іваном Михайловичем (позичальник) укладено договір про надання кредиту №423964-КС-007 шляхом обміну електронними повідомленнями. Так, 10.04.2023 ТОВ "Бізнес Позика" надано ФОП Бандуровичу Івану Михайловичу пропозицію (оферту) укласти договір №423964-КС-007 про надання кредиту. 10.04.2023 ФОП Бандуровичу Івану Михайлович, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4972, прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладення договору №423964-КС-007 про надання кредиту. Відповідно до п. 1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям. В п. 1 договору визначено: - строк кредиту: 24 тижні; - стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована; - знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15013259, фіксована; - комісія за надання кредиту: 4 500 грн; - загальний розмір наданого кредиту: 30 000 грн; - термін дії договору до 25.09.2023; - орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 78 000 грн; - цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом. За змістом п. 2.1. договору, у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за користування кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 1 договору. Згідно з п. 2.2. договору, у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3 договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 1 договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3 до договору, та до закінчення терміну дії договору. В п. 3 договору сторони на момент укладення договору встановили орієнтований графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Відповідно до п. 6 договору, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір з вільним волевиявленням. В підтвердження волевиявлення відповідача на укладення договору про надання кредиту №423964-КС-007 від 10.04.2023 позивач також надав суду візуальну форму послідовності дій клієнта та анкету клієнта з інформацією, зокрема, про його РНОКПП, паспортні дані, доходами за останній місяць, номер телефону та номер рахунку/банківської картки для перерахунку коштів ( [NUMBER] ). Видача кредиту відповідачу здійснювалась позивачем через партнера - ТОВ "ФК "Елаєнс", з яким укладено ТОВ "Бізнес Позика" укладено договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку). Відповідно до інформаційних довідок ТОВ "ФК "Елаєнс", на виконання умов договору про надання кредиту №423964-КС-007 від 10.04.2023 ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" перераховано на повідомлену ФОП Бандуровичем Іваном Михайловичем банківську картку [NUMBER] кошти в загальному розмірі 30 000 грн двома платежами 25 000 грн та 5000 грн. Як вбачається із здійсненого ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунку заборгованості, сума заборгованості Бандуровича Івана Михайловича перед ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" становить 73 469 грн 32 коп., з яких: 26 172 грн 20 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 47 297 грн 12 коп. - заборгованість за процентами. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з статтями 626, 627, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч.ч. 1-2 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. В ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За встановлених судом обставин договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Так ФОП Бандурович Івану Михайлович, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-4972, який надіслано позивачем за допомогою засобів зв`язку, прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладення договору №423964-КС-007 про надання кредиту, чим підтвердив умови отримання кредиту. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Аналогічна правова позицію викладена у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19; від 18.07.2023 у справі № 640/15944/19; від 26.02.2024 у справі №752/6020/21. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). В договорі про надання кредиту №423964-КС-007 від 10.04.2023 сторони погодили суму кредиту: 30000 грн; строк кредиту: 24 тижні; стандартну процентну ставку за кредитом: в день 2,00000000; знижену процентну ставку за кредитом: в день 1,15013259; термін дії договору до 25.09.2023. Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором, перерахував на банківську карту відповідача № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 30 000 грн 00 коп, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками ТОВ "ФК "Елаєнс" 08.03.2025, зі змісту яких вбачається, що ці довідки видані на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційно логічну взаємодію та приймання платежів, укладеного між ТОВ "ФК "Елаєнс" (технологічний партнер) та ТОВ "Бізнес Позика", також в цих довідках відображені ідентифікуючі деталі здійснених операцій, зокрема: дата проведення платежу 10.04.2023; призначення платежу «перерах. коштів Бандурович І.М. ІПН [NUMBER] зг. кредитного дог. №423964-КС-007 від 10.04.2023 Без ПДВ.»; сума та валюта платежу 25000 грн та 5000 грн; номер карти: [NUMBER] ; банк картки отримувача: PRIVATBANK. Аналогічна позиція також викладена в постанові Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2024 у справі №926/4488/23. Із проведеного ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково сплачено суму кредиту - 3 827 грн 80 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 33 591 грн 74 коп. та 4 500 грн комісії. Загальна сума заборгованості ФОП Бандуровича І.М. перед ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" становить 73 469 грн 32 коп., з яких: 26 172 грн 20 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 47 297 грн 12 коп. - заборгованість за процентами. Також судом встановлено, що проценти за користування кредитом позивачем нараховано в межах строку кредитування до 25.09.2023, що спростовує твердження відповідача про те, що проценти нараховані позивачем після 25.09.2023. Розрахунок ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" є обґрунтованим та арифметично правильним. Згідно із ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України). Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач доводів позивача не спростував, доказів виконання зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом суду не надав. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 73 469 грн 32 коп. заборгованості належать до задоволення. Судові витрати, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
позов задовольнити. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бандуровича Івана Михайловича ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239) 73469 (сімдесят три тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн 32 коп. заборгованості, з яких: 26 172 (двадцять шість тисяч сто сімдесят дві) грн 20 коп. заборгованості за тілом кредиту та 47 297 (сорок сім тисяч двісті дев`яносто сім) грн 12 коп. заборгованості за процентами, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Результат: granted