Вид судочинства: commercial
Суддя: Ольшанченко В.І.
Дата ухвалення: 2013-11-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за період з жовтня 2011 р. по квітень 2013 р. в сумі 41974,54 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про постачання теплової енергії №9166 від 01.11.2001 р. Позивач надав письмові пояснення по справі. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за адресою, вказаною у витягу з ЄДР. Справа розглядається за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне. 01.11.2001 р. сторонами був укладений договір про постачання теплової енергії №9166 (надалі - договір), за яким енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов'язання постачати споживачеві (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 6.3 договору відповідач за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачує позивачеві попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Згідно взятих на себе зобов'язань за спірним договором, позивач здійснив відповідачу відпуск теплової енергії в повному обсязі. На підставі зазначеного, позивач на адресу відповідача направляв рахунки за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2011 року по квітень 2013 року, які відповідачем в повному обсязі не були оплачені. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актами на включення опалення у житлових будинках, де розташовані приміщення відповідача: вул. Вологодська, 8-А, вул. Тахіатаська, б. 8, підписаними представниками сторін, а також скріпленими печатками сторін та балансоутримувача будинку. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, за отриману теплову енергію не розрахувався в повному обсязі, у зв'язку з чим у нього перед позивачем за період з жовтня 2011 року по квітень 2013 року включно утворилась заборгованість в сумі 41974,54 грн., яка до теперішнього часу не відшкодована. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України. Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, відповідач порушив вимоги договору та вимоги ст.193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, де зазначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно зі ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або будь-яких заперечень. За таких підстав суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 41974,54 грн. обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з Дочірнього підприємства "Добробут" (61033, м. Харків, вул. Тахіатаська, 8, код ЄДРПОУ 23909256) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, код ЄДРПОУ 31557119) 41974,54 грн. заборгованості за договором про постачання теплової енергії №9166 від 01.11.2001 р. та 1720,50 грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 18.11.2013 р. Суддя Ольшанченко В.І.

Результат: granted