Вид судочинства: administrative
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Описова частина Зміст позовних вимог 19.11.2019 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом [PERSON] до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Плотницького Антона Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 16 листопада 2019 року він за кермом автомобіля марки Ауді моделі А6 державний номерний знак [NUMBER] рухався по вулиці В. Сосюри (Свердлова), міста Лисичанська Луганської області у 04 годин 41 хвилин, він зупинився на вулиці Свердлова в районі будинку № 320. Після чого до нього під`їхав інспектор Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Плотницький Антон Віталійович та склав у відношенні нього постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі (виготовлену не друкарським засобом) серії [NUMBER] від 16.11.2019 року за ст. 122 ч. 1 КУпАП про стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за нібито недотримання п. 5.43 Правил дорожнього руху, зупинка ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 зупинка тролейбуса. Будь-яких пояснень письмових чи усних, від нього відповідач не відбирав, а справа про адміністративне правопорушення фактично не розпочиналась та позивача не інформували ані про початок ані про закінчення розгляду справи, а майже відразу видали постанову у вигляді касового чеку (як у супермаркету). Протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача не складався. Дії відповідача, він вважає протиправними, а постанову в справі про адміністративне правопорушення у вигляді касового чеку такою, що підлягає визнанню недійсною та скасуванню. Позивач рухався з сторони стадіону «Шахтар» у бік Центрального ринку та з боку його напрямку руху дорожнього знаку про місце зупинки маршрутних транспортних засобів не було. Відповідач показав позивачу дорожній знак 5.43.1 (місце зупинки маршрутних транспортних засобів), який був встановлений у протилежному напрямку, а не по напрямку де рухався позивач і тому позивач вважає, що по незалежним від нього обставинам він не міг знати, що в даному місці зупинка заборонена, бо він не бачив знак, який встановлений для іншого напрямку руху. Вважає, що в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, оскільки це сталося за незалежних від нього обставин на які він не міг вплинути. По-друге, відповідач не здійснював заміри відстані засобами виміру, яки б могли бути об`єктивному доказом того, що позивач не зупинявся ближче, ніж 30 метрів від вищезазначеного знаку. Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна виноситися на спеціальному бланку виготовленому друкарським засобом, а відповідач склав постанову на чистому аркуші (ленті), що використовується для касових чеків, чим грубо порушені вимоги п. 8 розділу 4 інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року, та зареєстрованої в Мінюсті України 01 грудня 2015 року за №1406/27941. Крім того, відповідно до п. 9 розділу 4 інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року та зареєстрованої в Мінюсті України 01 грудня 2015 року за №1406/27941, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Отже, незаконність винесення постанови веде й до її недійсності. Також, не складався і протокол про адміністративне правопорушення, але згідно з п. 5 інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», протокол про адміністративне правопорушення на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським засобом. Згідно з п. 8 Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Таким чином, дорожній знак 5.43.1 був встановлений дише в одному напрямку і тому позивач не міг ідентифікувати його значення, оскільки в його бік знаку не було, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення (суб`єктивна сторона). Просив суд визнати дії інспектора щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1752577 від 16.11.2015 року виготовленої не друкарським засобом, протиправними, визнати недійсною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК №1752577 від 16.11.2019, а провадження по справі закрити. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що позивач [PERSON] вважає постанову серії ЕАК №ь1752577 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.11.2019 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати. Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення [PERSON] від 16.11.2019. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 21.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9657/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі. 11.12.2019 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення [PERSON] від 16.11.2019. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому проси справу розглянути за його відсутності. Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин. Фактичні обставини справи З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1752577 від 16.11.2019 року особа щодо якої розглядається справа, [PERSON] , керуючи транспортним засобом 16.11.2019 року о 04 год. 34 хв. за адресою: м. Лисичанськ, вул. В.Сосюри, 310Б, керуючи ТЗ здійснив зупинку ближче 30 метрів від дорожнього знаку 5.43.1 Пункт зупинки тролейбуса, а саме зупинці громадського транспорту, чим порушив вимоги п.15.9 е ПДР, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1752577 від 16.11.2019 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 1752577 від 16.11.2019 року, посилаючись на непорушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Мотивувальна частина Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 16.11.2019 року. З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери вв00116 (а.с.9). Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.15.9 е ПДР, відповідачем надано відеозапис №вв0116, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - №вв00116. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом. Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1752577 від 16 листопада 2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню. Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення. З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР. Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705). Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Плотницького Антона Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягають частковому задоволенню.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов [PERSON] до інспектора роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Плотницького Антона Віталійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1752577, винесену інспектором роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Плотницьким Антоном Віталійовичем, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень 00 копійок, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. У решті позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Результат: partial