Вид судочинства: criminal
Суддя: Чепка В. В.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Указом Президента України № 64/2022, 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжувався, а в останнє Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 4024-IX, затвердженим Законом України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який діє по теперішній час. 05.03.2024 у невстановлений період часу [PERSON] , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи на території ТОВ «Максі Флекс» за адресою: [ADDRESS], де з цеху вказаної фірми, незаконно, безоплатно та поза волею власника шляхом вільного доступу, власноручно викрав належні [PERSON] , [INFO] , повітряний ресивер об`ємом 270 л, асинхронний електродвигун «АИР 112М4У2», загальна ринкова вартість яких становить 13686,00 грн, тобто викрав чуже майно. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. 15.03.2024 у невстановлений період часу [PERSON] , діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи на території ТОВ «Максі Флекс» за адресою: [ADDRESS], де з цеху вказаної фірми, незаконно, безоплатно та поза волею власника шляхом вільного доступу, повторно викрав належний [PERSON] , [INFO] , асинхронний електродвигун «4АМ225М8», ринкова вартість якого становить 37411,00 грн, тобто викрав чуже майно. За таких обставин умисними діями [PERSON] завдано [PERSON] збитків на суму 51097,00 грн. Таким чином, [PERSON] , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Прокурор в судовому засіданні подала угоду про визнання винуватості, укладену 03.01.2025, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] , за участі захисника - адвоката [PERSON] , просила її затвердити та призначити останньому визначену в угоді міру покарання. Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому роз`яснені судом. Потерпіла [PERSON] письмово надала згоду прокурору, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості. Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити. Заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України) внаслідок якого шкода завдана інтересам окремої особи, тобто потерпілій [PERSON] . У свою чергу потерпіла [PERSON] у відповідності до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України письмово надала згоду прокурору, викладену у формі заяви, на укладення угоди про визнання винуватості. Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди прокурор та обвинувачений, визначена в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено. Окрім того, судом встановлено, що обвинувачений [PERSON] цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473, ст. 394, ст. 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений [PERSON] погоджується з призначенням судом узгодженого угодою виду та міри покарання. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою. З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що укладена угода від 03 січня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] за участі захисника - адвоката [PERSON] про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню. Таким чином, за вказаних обставин суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] судом не встановлено. Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий. За таких обставин та на виконання вимог ст. 65, 75 КК України суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого [PERSON] може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості та визначене в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України. Заходи забезпечення кримінального провадження за № 12024071170000537 відомості про яке внесене до ЄРДР 24.07.2024, відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України. Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. На підставі наведеного,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 січня 2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] , за участі захисника - адвоката [PERSON] , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024071170000537 від 24.07.2024. [PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі статті 75 КК України, звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України покласти нагляд за засудженим [PERSON] на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання. Речові докази у вказаному кримінальному провадженні, а саме: повітряний ресивер об`ємом 270 л, асинхронний електродвигун «АИР 112М4У2» та асинхронний електродвигун «4АМ225М8» - повернути власнику [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь Закарпатського науково-дослідного науково-криміналістичного центру МВС України судові витрати по справі в розмірі 5969,20 грн. за проведені по справі: -судово-товарознавчу експертизу № СЕ-19/107-24/10177-ТВ від 30.09.2024, витрати на проведення якої становлять 2387 гривень 70 копійок; -судово-товарознавчу експертизу № СЕ-19/107-24/10176-ТВ від 27.09.2024, витрати на проведення якої становлять 1989 гривень 75 копійок; -судово-товарознавчу експертизу № СЕ-19/107-24/10174-ТВ від 11.10.2024, витрати на проведення якої становлять 1591 гривень 80 копійок Роз`яснити [PERSON] , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом. Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин не допускається. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику. Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області [PERSON]

Результат: plea_deal