Вид судочинства: criminal
Суддя: Палазюк В. М.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02

Обставини справи:
Згідно обвинувального акту [PERSON] 01 листопада 2013 року близько 22 год. 00 хв. з метою вчинення крадіжки чужого майна шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства [ADDRESS], де в той час на подвір'ї знаходився автомобіль «ВАЗ-21043» держаний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] відчинив кришку бензобака вищевказаного автомобіля, звідки за допомогою резинового шланга у поліетиленові пляшки, які приніс з собою, злив 10 літрів бензину А-92. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, [PERSON] шляхом вільного доступу через дерев'яні ворота, які не обладнані будь-якими запираючими пристроями, зайшов до гаража, розташованого на території вищезгаданого домогосподарства, звідки таємно викрав металеву і пластмасову каністри ємкістю по 10 л кожна, вартістю 90 грн. та 10 грн. відповідно, у яких знаходилось по 10 л бензину А-92, вартістю 10 грн. 35 коп. за 1 літр, на загальну суму 207 грн., Всього заподіяв матеріальної шкоди [PERSON] на загальну суму 410 грн. 50 коп. В подальшому викраденим майном [PERSON] розпорядився на власний розсуд. Такі дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). 12 листопада 2013 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений по справі [PERSON] повністю визнає свою вину. Обвинувачений [PERSON] та потерпілий [PERSON] дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повиннен понести [PERSON] у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Обвинувачений [PERSON] суду пояснив, що він підтримує укладену угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 ч.5 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз'яснені судом. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, претензій до обвинуваченого не має, так як матеріальна шкода на даний час йому вже відшкодована. Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Судом встановлено в судовому засіданні, що [PERSON] обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вислухавши думку прокурора, який не заперечував затвердженню угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, злочин, що вчинив [PERSON] є злочином середньої тяжкості, обвинувачений раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді - є покаранням в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду від 12 листопада 2013 року по кримінальному провадженню № 12013060100000555 між [PERSON] та [PERSON] про примирення. Визнати [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Речові докази: дві 10 літрові каністри з бензином , який знаходиться на зберіганні в потерпілого повернути потерпілому [PERSON]. На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Суддя:В. М. Палазюк

Результат: guilty