Вид судочинства: criminal
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
06.10.2018 року, близько 20 год. 00 хв., [PERSON] , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: [ADDRESS] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї колишньої дружини [PERSON] психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах останньої нецензурною лайкою. 16.12.2018 року, близько 20 год. 30 хв., [PERSON] , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: [ADDRESS] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї колишньої дружини [PERSON] психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах останньої нецензурною лайкою. 04.03.2019 року, близько 19 год. 20 хв., [PERSON] , перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: [ADDRESS] , вчинив щодо своєї колишньої дружини [PERSON] психологічне насильство, яке виразилося у словесних образах останньої нецензурною лайкою. Обвинувачений [PERSON] свою винуватість у систематичному вчиненні домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини [PERSON] визнав в повному об`ємі, підтвердивши в судовому засіданні викладені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому. Крім повного визнання обвинуваченим [PERSON] своєї винуватості у вчиненні домашнього насильства, його вина у вчиненні кримінального правопорушення в повному об`ємі доведена показаннями потерпілої [PERSON] , яка в судовому засіданні підтвердила, що її колишній чоловік [PERSON] , з яким після розлучення вона проживала в одному господарстві, протягом 2018-2019 років систематично, знаходячись у п?яному вигляді, вчиняв по відношенню до неї психологічне насильство, яке проявлялося у висловлюваннях на її адресу образ із застосуванням нецензурної лайки. Внаслідок цього вона постійно несе психологічні страждання, а також з травня 2019 року вимушена проживати у своїх дітей за іншими адресами. Крім цього, винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення доведена дослідженими судом належними і допустимими письмовими доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 12.08.2019 року, згідно якого [PERSON] повідомила, що на протязі двох років колишній чоловік [PERSON] вчиняє словесні суперечки та погрожує фізичною розправою; - постановами Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.11.2018 року, 06.02.2019 року та 04.06.2019 року, згідно яких [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до [PERSON] ; -\~висновком судово-психіатричного\~експерта №478\~від 18.09.2019\~року,\~згідно якого\~на даний\~час [PERSON] \~виявляє ознаки\~психічного розладу\~у формі\~посттравматичного стресового\~розладу.\~Про що\~свідчать дані\~анамнезу,\~дані наявної\~меддокументації Чернівецької\~обласної психіатричної\~лікарні,\~дані медичної\~карти Сокирянської\~ЦРЛ,\~дані матеріалів\~кримінального провадження,\~а також\~свідчать дані\~теперішнього психіатричного\~обстеження,\~що виявило\~у психічному\~стані підекспертної\~знижений фон\~настрою,\~емоційну лабільність,\~тривожність,\~наявність суїцидальних\~думок, розгубленість, астенізацію, фіксацію на психотравмуючій ситуації, звуження кола інтересів. Пролонгований характер психотравмуючих факторів, а саме - конфліктна ситуація з бувшим чоловіком, його постійна негативна поведінка по відношенню до неї, призвели до закріплення емоційно-афективних розладів, що проявляються різноманітними змінами її психічного функціонування та сприяють утримування у неї стану постійного суб`єктивного дистресу, перешкоджає її соціальному функціонуванню та продуктивності діяльності з неможливістю самостійно залишатись та справлятись у даній психотравмуючій ситуації. Психічні порушення, що мають місце у підекспертної [PERSON] відповідають симптомокомплексу, який кваліфікується згідно діючої «Міжнародної кваліфікації хвороб 10-го перегляду», розділ Класифікація психічних та поведінкових розладів (МКХ-10), як посттравматичний стресовий розлад (F43.1), що слід розцінювати як психогенну реакцію особистості у вигляді психічних порушень невротичного рівня, що виникли внаслідок наявної психотравмуючої ситуації. Згідно клінічних спостережень по даним спеціальної медичної літератури, перебіг даного психічного розладу є хвилеподібним і у деяких випадках можливий хронічний перебіг на протязі багатьох років та перехід у хронічну зміну особистості. За даним МКХ-10 наявний у підекспертної психічний розлад у формі посттравматичного стресового розладу розвивається одразу після психотравми, після латентного (скритого) періоду, який може варіювати від декількох тижнів до місяця, але не більше ніж 6 місяців після дії психотравмуючого чинника. Таким чином слідує, що наявний у підекспертної [PERSON] психічний розлад у формі посттравматичного стресового розладу виник внаслідок систематичного вчинення її колишнім чоловіком домашнього насильства, яке проявлялось з боку її чоловіка [PERSON] у вигляді систематичних сварок, погроз застосуванням насильства. На підставі ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.\~Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.\~ Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого [PERSON] у вчиненні даного кримінального правопорушення в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі. Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого [PERSON] за ст.126-1 КК України є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи. Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Призначаючи покарання обвинуваченому [PERSON] , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання. При призначенні обвинуваченому [PERSON] виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. Суд враховує особу обвинуваченого [PERSON] , зокрема те, що він в силу ст.89 КК України не судимий, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному об`ємі та щиро розкаявся, раніше притягався до кримінальної відповідальності, на даний час не працевлаштований, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно, на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога з приводу алкоголізма. Обставини щодо визнання винуватості та щирого каяття суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого [PERSON] . Обставиною, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого [PERSON] , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, обставиною, яка негативно характеризує особу обвинуваченого [PERSON] , є те, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності. Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, наслідки його вчинення та особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого [PERSON] , останньому слід призначити за вчинення даного кримінального правопорушення покарання у виді 1 року обмеження волі. Разом з\~тим,\~враховуючи тяжкість\~вчиненого кримінального\~правопорушення,\~особу винного\~та обставини,\~які визнані\~судом такими,\~що пом`якшують\~покарання обвинуваченого,\~а також враховуючи\~висновки досудової\~доповіді,\~складеної органом\~пробації, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого [PERSON] , застосувавши відносно нього ст.ст.91-1, 75, 76 КК України та звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого [PERSON] та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до\~ч.1\~ст.76\~КК України\~зобов`язати [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи. Відповідно до ст.91-1 КК України застосувати щодо [PERSON] строком на 3 (три) місяці обмежувальний захід, передбачений п.4 ч.2 ст.76 КК України, заборонивши йому листування, телефонні переговори з [PERSON] , інші контакти з [PERSON] через засоби зв?язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб. На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області. Суддя: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: guilty