Вид судочинства: commercial
Суддя: Бондаренко Г.П.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02

Обставини справи:
Як підтверджено матеріалами справи, 13 липня 2017 року о 14 год у с. Рованці Луцького району Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля "Renault Clio", реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Майнові інтереси [PERSON], пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER], застраховано у позивача на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № ROH0CPS-16525V8 від 02.06.2016. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності. Відповідно до аварійного сертифікату від 25 липня 2017 року № 575/17-7 розмір заподіяної шкоди автомобілю ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER], з урахуванням зносу складає 20 251, 34 грн без ПДВ. Також судом встановлено, що сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами договору № ROH0CPS-16525V8 від 02.06.2016 на підставі страхового акта від 6 вересня 2017 року складала 15 188, 50 грн. Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем страхувальнику ([PERSON]) в повному розмірі, а саме: 13 387, 50 грн - на поточний рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням від 7 вересня 2017 року № 1028977 та 1 801 грн - зараховано 7 вересня 2017 року в якості сплати страхового платежу по договору страхування. У липні 2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача претензію щодо відшкодування шкоди в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування, однак 17 серпня 2018 року вказана претензія повернулася «за закінченням терміну зберігання». Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Renault Clio", реєстраційний номер [NUMBER] на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АК/002514748, строком дії з 03.02.2017 по 02.08.2018. Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн та франшизу у розмірі 1 000, 00 грн згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних. Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Renault Clio", реєстраційний номер [NUMBER]. Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Renault Clio", реєстраційний номер [NUMBER] власнику автомобіля ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER] та/або позивачу матеріали справи не містять. З урахуванням вимог ст. 29, п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт від 06.09.2017, платіжне доручення № 1028977 від 07.09.2017 та розшифровка платежів по договору № ROH0CPS-16525V8 від 02.06.2016, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. Вищевикладена позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/11450/13, від 30.07.2013 у справі № 910/3655/13. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу ВАЗ 2110, реєстраційний номер [NUMBER] належним чином доведена в розмірі 15 188, 50 грн. Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Полісом № АК/02514748 встановлено безумовну франшизи в розмірі 1 000, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн. На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 14188,50 грн (15188, 50 - 1000, 00 = 14188,50). Відповідно позовні вимоги задовольняються судом повністю. Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" до Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" про стягнення коштів в сумі 14188, 50 грн задовольнити повністю. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" (04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 18-В, офіс 4; ідентифікаційний код 33552636) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49100, м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2; ідентифікаційний код 33248430) 14188 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн 50 коп. страхового відшкодування та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 14 січня 2019 року. Суддя Г.П. Бондаренко

Результат: granted