Вид судочинства: commercial
Суддя: Камша Ніна Миколаївна
Дата ухвалення: 2026-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
Відносно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізьке Променерго" - 20.10.2025 Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі про банкрутство № 904/5565/25, станом на теперішній час провадження у справі перебуває на стадії розпорядження майном. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство (неплатоспроможність), у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на посаді посадових та службових осіб боржника. Відповідно до абзацу першого частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України. Розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 37-р від 19.01.2024, № 287-р від 02.04.2024, № 331-р від 12.04.2024 Сумській обласній військовій адміністрації для здійснення заходів, пов`язаних із зміцненням обороноздатності держави (будівництво військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, фортифікаційне обладнання оборонних рубежів, улаштування системи невибухових загороджень) виділено кошти із резервного фонду Державного бюджету України. Розпорядженнями голови Сумської обласної державної адміністрації - начальника обласної військової адміністрації № 51-ОД від 02.02.2024, № 169-ОД від 11.04.2024, № 225-ОД від 09.05.2024 розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, що передбачені Сумській обласній державній адміністрації (обласній військовій адміністрації) визначено Департамент капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації. Між Департаментом капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Криворізьке Променерго" (далі - підрядник) був укладений договір на будівництво фортифікаційних споруд на території Сумської області № 117 від 18.04.2024 (далі - договір). Відповідно до пункту 1.1. договору підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений договором строк закінчені роботи з будівництва об`єкта: "Нове будівництво фортифікаційних споруд на території Сумської області СП-8" у відповідності до держаних будівельних норм, державних стандартів, Схеми СП-8 (далі - Схема); з виготовлення проєктно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик, прийняти від підрядника належним чином виконані у відповідності з договором роботи та оплатити їх. Згідно з пунктом 2.1. договору строк виконання робіт за договором з 18.04.2024 до 30.04.2024. Початок та закінчення робіт, їх види та етапи визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до пункту 3.1. договору приблизна (динамічна) договірна ціна робіт становить 31 605 948,00 грн., у тому числі ПДВ - 5 267 658,00 грн. у відповідності розрахунку ціни договору, який є невід`ємною частиною договору. Додатковою угодою № 1 від 01.05.2024 внесено зміни до договору та строк виконання робіт змінено наступним чином: з 18.04.2024 до 30.04.2025. Додатковою угодою № 2 від 14.06.2024 продовжено строк виконання робіт до 30.06.2024 та визначено договірну ціну - 28 355 813,36 грн. Додатковою угодою № 3 від 22.07.2024 змінені банківські реквізити підрядника. Додатковою угодою № 4 від 22.08.2024 продовжено строк виконання робіт до 31.10.2024. Додатковою угодою № 5 від 22.11.2024 продовжено строк виконання робіт до 31.12.2024. Додатковою угодою № 6 від 31.12.2024 продовжено строк виконання робіт до 31.12.2025. Розділом 12 договору передбачений порядок проведення розрахунків за виконані роботи. Так, пунктом 12.1. договору передбачено, що попередня оплата здійснюється за рішенням замовника. Замовник може перераховувати попередню оплату у розмірі, що не перевищує 70% загальної вартості робіт за договором на строк не більш як шість місяців. Попередня оплата здійснюється на небюджетний рахунок, відкритий на ім`я підрядника в органах Державної казначейської служби. У разі надання авансу замовник після виставлення рахунку підрядником проводить оплату авансу. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору замовником перераховано підряднику попередню оплату на загальну суму 19 849 069,35 грн., що підтверджується наступними платіжними інструкціями: № 805 (внутрішній номер 341608696) від 22.04.2024 на суму 18 963 568,80 грн., № 132 (внутрішній номер 352773469) від 17.06.2024 на суму 885 500,55 грн. З огляду на положення пункту 12.1. договору та пункту 19 постанови Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001 попередня оплата надавалась підряднику строком на 6 місяців, зокрема: 18 963 568,80 грн. - до 24.10.2024 та 885 500,55 грн. - до 20.12.2024. Тобто, до зазначених дат підрядник повинен був або використати суму попередньої оплати для виконання робіт або повернути її замовнику. Разом з тим, підрядник виконав роботи, які були обумовлені умовами договору, лише частково на загальну суму 7 424 989,87 грн., що вбачається з Акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року № СП-8-1 від 28.11.2024, відповідно до якого за актом всього виконано робіт на суму 7 424 989,87 грн. З огляду на викладене, враховуючи те, що шестимісячний строк на використання авансу є таким, що сплинув, невикористаною та неповернутою підрядником є попередня оплата на загальну суму 12 424 079,48 грн. (16 009 624,08 грн. - 7 424 989,87 грн.). Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина 2 статті 837 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частини 1 статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Судом встановлено, що розділом 12 договору передбачено порядок проведення розрахунків за виконані роботи. Зокрема, пунктом 12.1. договору визначений розмір та умови перерахування підряднику попередньої оплати (авансу). Так, попередня оплата здійснюється за рішенням замовника. Замовник може перераховувати попередню оплату у розмірі, що не перевищує 70% загальної вартості робіт за договором на строк не більше як шість місяців. Наведені положення договору узгоджуються із пунктом 19 Порядку державного фінансування капітального будівництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1764 від 27.12.2001, яким визначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях для виконання робіт з будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд для потреб оборони замовник може здійснювати попередню оплату (виплату авансу) в розмірі до 70% вартості робіт за договором (контрактом) на строк не більш як шість місяців. Таким чином, порядок, строки та умови здійснення попередньої оплати (авансу) передбачені, як умовами договору, так і вимогами законодавства. Зокрема, вищенаведеними умовами договору передбачено, що попередня оплата має бути використана підрядником у 6-місячний строк. При цьому Верховним Судом у постанові від 06.11.2024 у справі № 308/5527/22 підкреслено специфіку та правові наслідки, пов`язані з їх несвоєчасним використанням під час виконання договірних зобов`язань. Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17). Тобто, аванс не є заставою або фінансовою гарантією, а є лише частковою передоплатою, яка використовується як елемент планування грошових потоків. Аванс не забезпечує виконання договору, а лише сприяє оперативному руху коштів. У разі невиконання договору аванс має бути повернений тій стороні, яка його сплатила, незалежно від причин невиконання зобов`язань. Такі ж висновки підтримав Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18. Крім того, пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України № 1070 від 04.12.2019 "Про деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" рекомендовано розпорядникам (одержувачам) бюджетних коштів укладати договори про закупівлю товарів, робіт і послуг відповідно до законодавства з урахуванням повернення після закінчення строку, визначеного у договорів про закупівлю товарів, робіт та послуг, виконавцями робіт, постачальниками товарів і надавачами послуг невикористаних сум попередньої оплати та застосування штрафних санкцій у разі невчасного повернення таких коштів. З матеріалів справи вбачається, що підрядник відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року № СП-8-1 від 28.11.2024 виконав роботи, обумовлені умовами договору, лише на суму 7 424 989,87 грн., частково використавши (закривши) наданий аванс на зазначену суму. Разом з тим, до цього часу залишилась невикористаною та неповернутою підрядником попередня оплата на загальну суму 12 424 079,48 грн. (16 009 624,08 грн. - 7 424 989,87 грн.), незважаючи на те, що шестимісячні строки на використання авансу сплинули. Інформація про невикористання (неповернення) авансу на зазначену суму та лише часткове виконання робіт за договором підтверджується листами Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації, а саме: № 01-08/464 від 14.05.2025, № 01-08/482 від 23.05.2025, № 01-08/530 від 12.06.2025, а також листом Сумської обласної військової адміністрації № 15/2-137вих-25 від 24.06.2025. Суд відзначає, що згідно з положеннями статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом враховано, що Верховний Суд у постановах від 16.09.2022 у справі №913/703/22, від 22.01.2019 у справі № 922/1119/18, від 07.12.2018 у справі № 910/23196/17, від 02.04.2019 у справі № 917/194/18 дійшов висновку, що належними і допустимими доказами використання одержаного авансу є, зокрема, підписані сторонами примірні форми КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт", КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати". Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору замовником перераховано підряднику попередню оплату на загальну суму 19 849 069,35 грн. відповідно до таких платіжних інструкцій: № 805 (внутрішній номер 341608696) від 22.04.2024 на суму 18 963 568,80 грн., № 132 (внутрішній номер 352773469) від 17.06.2024 на суму 885 500,55 грн. Підрядник відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2024 року № СП-8-1 від 28.11.2024 виконав роботи, обумовлені умовами договору, лише на суму 7 424 989,87 грн., частково використавши (закривши) наданий аванс на зазначену суму. При цьому сторони не укладали актів щодо решти суми отриманого авансу. Враховуючи вказане, з огляду на те, що умовами договору передбачене перерахування підряднику попередньої оплати та чітко визначені строки її використання (6 місяців), а підрядник не закриває аванс упродовж зазначеного строку та продовжує користуватися коштами замовника, вказані дії є такими, що суперечить умовам договору, на підставі чого судом вбачаються правові підстави для стягнення із відповідача суми попередньої оплати грошових коштів у розмірі 12 424 079,48 грн. Також, прокурор просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізьке Променерго" на користь Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації пеню у розмірі 1 942 541,83 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 335 101,18 грн. та 3% річних у розмірі 307 901,59 грн. За приписами частин 1,3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 16.10. договору передбачено, що при неповерненні по закінченню терміну, визначеного в пункті 12.1. договору (6 місяців), невикористаного авансу підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення. Положеннями статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Додані позивачем до позовної заяви розрахунки пені в сумі 1 942 541,83 грн., 3% річних в сумі 307 901,59 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 335 101,18 грн. суд вважає арифметично правильними. Суд відзначає, що відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 192 115,49 коп. слід віднести на відповідача.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізьке Променерго" (53003, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Коломійцеве, вул. Железнодорожна, будинок 3Б, ідентифікаційний код 41647355) на користь Департаменту капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (40030, м. Суми, вул. Шишкарівська, будинок 9, ідентифікаційний код 04014045) невикористану суму попередньої оплати (авансу) у розмірі 12 424 079,48 грн., пеню у розмірі 1 942 541,83 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 335 101,18 грн., 3% річних у розмірі 307 901,59 грн. за договором на будівництво фортифікаційних споруд на території Сумської області № 117 від 18.04.2024. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізьке Променерго" (53003, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Коломійцеве, вул. Железнодорожна, будинок 3Б, ідентифікаційний код 41647355) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, будинок 33, ідентифікаційний код 03527891, р/р UA 5982017203431200001000002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 192 115,49 коп. - витрат зі сплати судового збору. Накази видати після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили через 20 днів після підписання повного тексту і в цей же строк може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду у встановленому порядку. Повне рішення складено - 12.01.2026. Суддя Н.М. Камша

Результат: granted