Вид судочинства: commercial
Суддя: Кабакова В.Г.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
04.11.2020 Приватним сільськогосподарським підприємством "ВОЛЯ" на підставі рахунку на оплату по замовленню № 2000177 від 20.06.2018 наданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на оплату товару - глибокорозчинювач ARTIGLIO 300 (7 стійок 3 м) у кількості 1 шт., на суму 431 000,00 грн перераховано вказані грошові кошти (а.с. 6). Факт здійснення Приватним сільськогосподарським підприємством "ВОЛЯ" оплати підтверджується платіжним дорученням № 1084 від 20.06.2018 на суму 431 000,00 грн із зазначенням призначення платежу: "Згідно рахунка № 2000177 від 20.06.2018 за глибокорозчинювач шт. 1 в т.ч. пдв 71 833,33 грн" (а.с. 7) та банківською випискою філії Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" від 20.06.2018 щодо руху коштів на рахунку Приватного сільськогосподарського підприємства "ВОЛЯ" за 20.06.2018 року. Однак, Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" товар визначений у рахунку № 2000177 від 20.06.2018 поставлено позивачу не було. У зв`язку із відсутністю протягом тривалого часу поставки товару, позивачем направлено відповідачу лист № 24 від 05.09.2019 із вимогою повернути передоплату в сумі 431 000,00 грн (а.с. 8). Вказаний лист отримано представником відповідача 13.09.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 9). Оскільки з моменту отримання листа № 24 від 05.09.2019 відповідачем не направлено позивачу відповіді на нього, кошти не повернуто, позивач звернувся із вказаним позовом до суду. Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує наступне. За змістом ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини. Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів. Так, за ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь - якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно положень ч. 1 ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Згідно зі ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною, що передбачено в ч. 1 ст. 642 ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи, підтвердженням укладання господарського договору у спрощений спосіб є рахунок на оплату по замовленню № 2000177 від 20.06.2018 наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" на суму 431 000,00 грн, що містить найменування товару, його ціну, реквізити позивача (оферта), та платіжне доручення № 1084 від 20.06.2018 надане Приватним сільськогосподарським підприємством "ВОЛЯ" на підтвердження здійснення оплати за вказаним рахунком (акцепт). Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 193 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. З підстав викладеного суд встановив, що сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). У відповідності до ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та у встановлений договором строк. В силу ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивачем не надано суду доказів узгодження між сторонами строку поставки товару, проте, враховуючи здійснення оплати позивачем у червні 2018 року, господарський суд доходить висновку про сплив розумного строку такої поставки. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Зі змісту зазначеної норми права випливає, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. У разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 911/1958/18. Направлений позивачем лист № 24 від 05.09.2019, як і поданий ним позов є належним способом реалізації права позивача на повернення суми попередньої оплати в разі не поставки товару. З підстав викладеного, з огляду на відсутність в матеріалах справи заперечень відповідача щодо позовних вимог, доказів поставки товару, а також відсутність доказів повернення сплачених у якості передоплати за товар грошових коштів, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до норм ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і технології" (вул. Соборна, буд. 22, кв.103, м. Кропивницький, 25009, код 36584896) на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "ВОЛЯ" (вул. Молодіжна, 1, с. Мурахівка, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56243, код 31672165) заборгованість в розмірі 431 000,00 грн та 6 465,00 грн судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Примірники рішення надіслати сторонам на поштові адреси. Повне рішення складено 05.01.2021. Суддя В.Г. Кабакова

Результат: granted