Вид судочинства: criminal
Суддя: Караман К. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Потерпіла [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі. I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 1. У період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, та діє на теперішній час, [PERSON] 07.09.2025 приблизно о 08 год. 00 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, заліз на балкон, де шляхом пошкодження скла дерев`яних дверей, відчинив двері, через які незаконно проник до житлової кімнати квартири [ADDRESS] , та таємно викрав телевізор марки «Hisense LED», модель: 32В6600РА чорного кольору, з пультом дистанційного управління вартістю 4016,66 грн, який належить [PERSON] , після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій [PERSON] майнову шкоду на вищевказану суму. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану. 2. Надалі, у період дії на всій території України воєнного стану, введеного із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, який у подальшому неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку, та діє на теперішній час, [PERSON] 07.09.2025 приблизно о 10 год. 00 хв., перебуваючи в гостях у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «ZTE Blade А75», модель «Z2359», з об`ємом пам`яті 4/128 GB у корпусі чорного кольору, вартістю 3483,75 грн в чохлі прозорого кольору для зазначеної моделі телефонів вартістю 92,50 грн, після чого з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 3576,25 грн. Своїми діями [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану. II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений. «Стаття 185. Крадіжка 1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк. 2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається пробаційним наглядом на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк. 3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років. 4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.» III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин. Обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення по першому епізоду обвинувачення у таємному викраденні майна [PERSON] встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений згідно з ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України). Враховуючи, що всі учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті по цьому епізоду обвинувачення, правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд, за згодою учасників кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за епізодом обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України у крадіжці майна [PERSON] , та щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. В ході судового розгляду [PERSON] детально розповів про обставини кримінального правопорушення, вказавши, що вчинив його за обставин, що викладені в обвинувальному акті. До вчиненого ставиться негативно. Свою поведінку пояснив тим, що у той період часу він дуже часто вживав алкогольні напої, і все це відбувалося під впливом поганої компанії. Отже, суд вважає доведеною винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за цим епізодом за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану. Обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення за другим епізодом обвинувачення у таємному викраденні майна [PERSON] встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, відповідно до засад кримінального провадження, передбачених ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. На початку судового розгляду обвинувачений [PERSON] вину у висунутому обвинуваченні по цьому епізоду обвинувачення визнав повністю, однак під час допиту він заперечив свою вину у вчиненні таємного викрадення майна [PERSON] , зазначивши, що не викрадав у останньої мобільний телефон. Обвинувачений пояснив, з потерпілою [PERSON] він знайомий все своє життя. У той день він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Все трапилося у подвір`ї [PERSON] , в якому він також проживав. Вони стояли там у колі компанії, спілкувалися. Потім він почав спілкуватися з її чоловіком, якого бачив тоді вперше. Пізніше вони разом з тим чоловіком піднялися до них на четвертий чи п`ятий поверх, і він сам дав йому телефон у борг, адже вони домовилися, що обвинувачений придбає його у нього в кредит, однак у той день у нього не було грошей. Чоловік віддав йому телефон, діставши його з кишені, після чого обвинувачений вийшов, і пішов далі, а на наступний день приїхала поліція. Чому на нього написали заяву про викрадення майна йому невідомо, з потерпілою [PERSON] та її чоловіком він після цього не бачився. Зазначив, що не розрахувався за телефон, оскільки його забрали. Декілька днів телефон у ввімкненому стані був у нього вдома, однак він не користувався ним, оскільки у нього був свій телефон. Телефон йому передали із сім-карткою, кому вона належить йому невідомо, дзвінки на вказаний телефон не надходили. Оскільки у телефоні були чужі дані, він скинув його до заводських налаштувань. Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим [PERSON] за другим епізодом, його вина у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказами: - показаннями потерпілої [PERSON] , яка під час судового розгляду пояснила, що 07.09.2025 ввечері вона разом із компанією своїх знайомих, серед яких був і обвинувачений [PERSON] , відпочивали у її квартирі, та випивали горілку. На телефон вона тоді взагалі не звертала уваги. Коли компанія пішла, вона подумала, що телефон просто запав за халат. Наступного дня вона почала шукати його, та не знайшла: передивилася всюди у квартирі, а також попросила іншу жінку дзвонити на нього, але телефон був вимкнений. Спочатку вона сподівалася, що телефон їй все ж таки повернуть, однак цього не сталося, і тому приблизно через днів п`ять потому, вона звернулася у поліцію із заявою про крадіжку. Пізніше співробітники поліції повідомили, що це [PERSON] , і повернули їй телефон. Зазначила, що не дозволяла нікому чіпати її телефон, ніхто і не просив про це, телефон просто лежав. Дату, коли їй повернули телефон, не пам`ятає, однак на телефоні були вже інші фотографії [PERSON] . Як їй пояснили, обвинувачений користувався її акаунтом у соціальній мережі «Фейсбук», змінивши фото. Ще були якісь повідомлення, вхідні та вихідні дзвінки. Її фотографії були видалені, сім-картки також вже не було. Також потерпіла зазначила, що під час досудового розслідування за участю обвинуваченого [PERSON] та двох понятих був проведений слідчий експеримент, під час якого вона вказала на місце, де перебував її телефон, а саме на ліжко, а [PERSON] вказав, що телефон був у коридорі на тумбочці. При цьому вона пояснила, що завжди залишала телефон або на ліжку, або на тумбочці. Зарядний пристрій і коробка від телефона, документи на нього залишилися на місці. Модель та марку телефона точно вказати не змогла, пославшись на те, що не розбирається у цьому, однак підтвердила, що їй повернули саме її телефон. Зазначила, що наразі проживає одна, оскільки її чоловік, з яким вони не перебувають у офіційному шлюбі, [PERSON] , служить у ЗСУ, та у той день його також не було з ними. Чому [PERSON] представився тоді [PERSON] як її чоловік, їй невідомо, це просто її добрий знайомий. Він ніколи не брав її телефон, принаймні у її присутності такого ніколи не було, сама вона свій телефон йому також не передавала, намірів передати телефон [PERSON] у неї не було, оскільки це єдиний засіб зв`язку з її чоловіком; - показаннями свідка [PERSON] , який під час судового розгляду пояснив, що приблизно декілька місяців тому він разом з іншими знайомими [PERSON] були у неї вдома, відпочивали та вживали спиртні напої. [PERSON] , знаходячись на кухні в квартирі потерпілої, попросив у якогось чоловіка телефон, на що останній дістав з кишені телефон, та дав його обвинуваченому. То був сенсорний мобільний телефон темного кольору, начебто марки «ZTE», кому він належав, йому невідомо; - витягами з ЄРДР за № 12025162150001249; - рапортом від 17.09.2025; - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.09.2025; - протоколом огляду від 18.09.2025, з фототаблицею до нього, проведеного слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у період часу з 09:30 год. по 10:10 год., згідно з яким було виявлено мобільний телефон марки «ZTE Blade A75», модель «Z2359», IMEI1: [NUMBER] , IMEI2: [NUMBER] , у корпусі чорно-сріблястого кольору, без пошкоджень, подряпин та потертостей, з сім-картою: [NUMBER] , у чохлі прозорого кольору, який було вилучено до сейф-пакету НПУ № NPU 5141593; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.09.2025, з фототаблицею до нього, проведеного старшим слідчим СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у період часу з 14:55 год. по 15:15 год., відповідно до якого свідок [PERSON] у присутності двох понятих заявила, що впізнає особу, яка знаходиться на фотознімку під № 1, а згідно з довідкою до вказаного протоколу, на фотознімку № 1 [PERSON] , [INFO] ; - протоколом огляду предмету від 18.09.2025, з фототаблицею до нього; - протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2025, з фототаблицею до нього, відповідно до якого обвинувачений в присутності двох понятих показав, що непомітно для потерпілої [PERSON] зі стула взяв мобільний телефон, який їй належить, та сховав до кишені куртки, після чого повідомив потерпілій, що уходить та покинув квартиру; - висновком експерта № СЕ-19/116-25/23079-ТВ від 19.09.2025, згідно з яким станом на 07.09.2025 ринкова вартість мобільного телефону ZTE Blade A75 4/128 GB становила 3483,75 грн, а прозорого силіконового чохла для мобільного телефону моделі Blade A75 92,50 грн. Суд критично оцінює покази обвинуваченого і не приймає їх беззастережно, сприймає їх як суто захисну версію. Позаяк вони суперечать встановленим фактам та об`єктивним обставинам. Спростовуються доказами, дослідженими безпосередньо в суді. Зокрема, показаннями потерпілої, яка категорично заперечила, що передавала будь-кому (зокрема обвинуваченому) власний телефон, зазначила, що телефон викрали, у зв`язку з чим вона звернулася з відповідною заявою в поліцію. Протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого, під час проведення якого, обвинувачений зазначив, що поклав телефон в кишеню, розуміючи що він належить потерпілій, та покинув квартиру, де мешкала остання, а також іншими доказами (заява потерпілої, протокол огляду телефону, протокол пред`явлення особи для впізнання), які є логічно узгодженими, правдивими та послідовними. Cуд, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що всі зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, і в сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку. Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, і погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за вказаним епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану. IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого [PERSON] за першим епізодом обвинувачення у таємному викраденні майна [PERSON] , суд відносить повне визнання вини та щире каяття. За другим епізодом обвинувачення у крадіжці майна [PERSON] , обставин, які пом`якшують покарання [PERSON] , суд не вбачає. Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання [PERSON] , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК України суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого. V. Мотиви призначення покарання. При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] суд,

Резолютивна частина:
1. [PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 2. В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2024, та остаточно призначити [PERSON] , [INFO] , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці. 3. Запобіжний захід [PERSON] , [INFO] , до набрання вироком законної сили, не обирати. 4. З набранням вироком законної сили [PERSON] , [INFO] , затримати та взяти під варту. 5. Строк покарання [PERSON] , [INFO] , у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту за цим вироком. 6. З набранням вироком законної сили скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.09.2025 (ЄУН946/7339/25) та 07.10.2025 (ЄУН946/7879/25) арешти, та: - мобільний телефон марки «ZTE Blade A75», модель «Z2359, IMEI1: [NUMBER] , IMEI2: [NUMBER] , у корпусі чорно-сріблястого кольору, без пошкоджень, подряпин та протертостей, з сім-картою: 095-375-9415, у чохлі прозорого кольору, який упаковано до сейф-пакету НПУ № NPU 5141593, - вважати повернутим потерпілій [PERSON] , поновивши право її розпорядження; - телевізор марки Hisense LED телевізор з підсвіткою HOMI™ модель: 32B6600РА джерело живлення: 100-240 в ~ 50/60 гц 0.5а споживання енергії: 50 вт попередження ризик ураження електричним струмом ip20 чорного кольору рік випуску - жовтень 2019 року в корпусі чорного кольору з пультом дистанційного управління, що були у використанні, - вважати повернути потерпілій [PERSON] , поновивши право її розпорядження. 7. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 4011,30 грн (чотири тисячі одинадцять гривень 30 коп.). 8. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 9. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. 10. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом. 11. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області [PERSON]

Результат: guilty