Вид судочинства: criminal
Суддя: Федорчук І. В.
Дата ухвалення: 2026-01-07 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи неодноразово притягнутим Ружинським районним судом Житомирської області до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП, а саме: 24.04.2025, 21.08.2025, 03.09.2025, перебуваючи на превентивних обліках Національної поліції за категорією «Кривдник» на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив і надалі вчиняти домашнє насильство щодо своєї співмешканки [PERSON] , з якою він проживає в одному будинку за адресою: [ADDRESS] . 20.09.2025 близько 20 год. [PERSON] та [PERSON] перебували за місцем спільного проживання по [ADDRESS] , де в останнього виник умисел на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки [PERSON] . Реалізуючи свій протиправний умисел, [PERSON] в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання безпричинно розпочав словесний конфлікт з [PERSON] в ході якого висловлювався у адресу потерпілої образливі слова, погрожував фізичною розправою, висловлювався словами нецензурної лайки (психологічне домашнє насильство). В цей же дань час та місці в ході словесного конфлікту з [PERSON] , [PERSON] спричинив потерпілій психологічне та фізичне насильство, що виразилось у нанесенні удару в область голови, а саме тім`яно- потиличну ділянку зліва, спричинивши їй тілесні ушкодження. Крім того, продовжуючи вчинення систематичного домашнього насильства стосовно своєї співмешканки 25.10.2025 близько 18 год. [PERSON] та [PERSON] перебували за місцем спільного проживання по [ADDRESS] , де в останнього виник умисел на вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки [PERSON] . Реалізуючи свій протиправний умисел, [PERSON] в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх дій, перебуваючи за місцем свого та потерпілої проживання безпричинно розпочав словесний конфлікт з [PERSON] в ході якого висловлювався у адресу потерпілої образливі слова, погрожував фізичною розправою, висловлювався словами нецензурної лайки (психологічне домашнє насильство). Дії [PERSON] , які виразились у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в адресу потерпілої [PERSON] слів нецензурної лайки, носять для неї психотравмуючий характер, обумовлює у неї ситуативні негативні зміни в психоемоційному стані, який розвинувся на фоні його конфліктної поведінки. Погіршений психоемоційний стан [PERSON] негативні переживання страху за своє здоров`я, погіршений настрій, додаткові переживання за благополуччя дитини, підвищена напруга та вимушена насторога) під час чергового конфлікту негативно впливає на її функціонування (неможливість повноцінно відпочивати, хронічне почуття втоми, окремі побоювання та тривожні очікування) та погіршує якість її поточного життя. Своїми умисними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення [PERSON] свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, давши суду показання про те, що він справді неодноразово вчиняв домашнє насильство, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати. Вину визнає. Потерпіла [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. Ураховуючи те, що [PERSON] в повному обсязі визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, що наведені у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не бажають оспорювати фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні. Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими. Обвинувачений [PERSON] правильно розуміє зміст обставин справи і суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. З урахуванням викладеного суд вважає доведеною вину [PERSON] в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи (домашнє насильство), і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України. При призначенні покарання [PERSON] суд ураховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу. Так, [PERSON] раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного судом встановлено- щире каяття. З передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає жодної. З урахуванням викладеного, характеру і ступеня небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особи підсудного, вину у вчиненому визнав, розкаявся, раніше не судимий, працевлаштований, а також ураховуючи конкретні обставини справи, суд призначає [PERSON] покарання необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає за необхідне призначити його у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків, що передбачено положеннями ст. 591 КК України. Також суд, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого [PERSON] обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме проходження пробаційної програми для кривдників на строк два місяці. Строк дії застосованого до обвинуваченого [PERSON] запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання від 30.10.2025, закінчився 30.12.2025, клопотань щодо його продовження до суду не надходило. Речові докази та судові витрати у справі відсутні. Цивільний позов заявлено не було.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду. Покласти на засудженого [PERSON] такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до обвинуваченого [PERSON] обмежувальний захід у виді направлення на проходження програми для кривдників на строк 2 (два) місяці. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді. Суддя [PERSON]

Результат: guilty