Вид судочинства: commercial
Суддя: Соловйов К.В.
Дата ухвалення: 2013-12-24 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" (надалі - позивач) та Фермерське господарство з відокремленою садибою "Едельвейс-2" (надалі - відповідач) уклали 30.04.2013р. між собою договір купівлі-продажу № 39/13, з специфікацією № 1 від 30.04.2013р. до нього (надалі - договір). Відповідно до п.1.1. договору позивач (продавець за договором) зобов'язався передати у власність відповідача (покупця за договором) товар, а саме, насіння цибулі "Берекет", крапельну стрічку та обладнання для системи крапельного зрошення, згідно рахунку № 76 від 30.04.2013р. та специфікації № 1 до договору, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти і оплатити вказаний товар на умовах договору. Згідно з п. 2.1 договору сума договору складає 565991,00 грн. (з ПДВ). Згідно з п.2.2. договору позивач поставляє (передає) відповідачеві товар у повному обсязі 30.04.2013р. Згідно з п. 2.3., п.2.4. та п.3.2. договору відповідач здійснює 100% оплату товару, шляхом перерахування грошових коштів у сумі 565991,00 грн., до 31.08.2013р. на поточний рахунок позивача. Пунктом 4.1. договору передбачено, що сторони договору несуть відповідальність за невиконання та за неналежне виконання договору згідно з чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до п.4.2. договору при порушенні відповідачем вказаних у п.2.3. договору строків оплати товару відповідач сплачує позивачу неустойку у вигляді штрафу в розмірі 30 % від загальної суми цього договору. Згідно з п.4.3. договору сплата відповідачем штрафу не звільняє відповідача від виконання умов договору, в тому числі зобов'язання по повній оплаті товару. Для оплати товару, який вказаний у специфікації № 1 до договору, позивач виписав відповідачеві рахунок № 76 від 30.04.2013р. Також, 30.04.2013р., позивач передав відповідачу вказаний у специфікації № 1 до договору та цьому рахунку товар загальною вартістю 565991,50 грн. на підставі видаткової накладної № 63 від 30.04.2013р. та згідно з довіреністю відповідача № 33 від 30.04.2013р. Видаткову накладну № 63 від 30.04.2013р. підписано відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень. Доказів іншого відповідачем не надано. Відповідач не здійснив оплату вказаного товару у встановлений в п.2.3. договору строк, а також, до теперішнього часу. Таким чином, станом на час розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем з оплати отриманого відповідачем на підставі договору товару становить 565991,50 грн. Факт наявності у відповідача обов'язку перед позивачем щодо сплати 565991,50грн. вартості отриманого на підставі договору товару підтверджується такими первинними документами як, безпосередньо, договір, з специфікацією № 1 до нього, рахунок № 76, видаткова накладна № 63, довіреність відповідача № 33 (всі документи від 30.04.2013р.). За результатами проведеного судом аналізу положень договору суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою договір є договором поставки: у п.2.2. договору сторонами договору чітко визначено строк поставки товару, а саме, 30.04.2013р. Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 6 цієї ж статті до відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі - продажу. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором позивач направив 23.09.2013р. відповідачеві письмову вимогу-претензію, з вимогами погасити заборгованість відповідача за договором, з урахуванням річних (3 %) та пені. Факт направлення 23.09.2013р. позивачем цієї претензії відповідачеві підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист (а.с.14). Станом на час розгляду даної судової справи відповідач цю вимогу-претензію не задовольнив та не надав будь-яких заперечень або іншої відповіді на неї. Відповідач не надав під час розгляду даної справи будь-яких заперечень щодо наявності у нього заборгованості перед позивачем за договором у розмірі 565991,50 грн., а також, не надав доказів повного або часткового погашення цієї заборгованості. За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 565991,50 грн. заборгованості з оплати товару підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язанний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. За прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати отриманого на умовах договору товару позивач нарахував відповідачеві 3302,91 грн. річних (3 %). Як встановлено судом відповідач є таким, що прострочив виконання вказаного грошового зобов'язання, з 31.08.2013р.: у п.2.3. договору строк оплати товару вказаний як: "до 31.08.2013р.". Проте, у здійсненому позивачем розрахунку річних, за період часу з дати прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання та по 10.11.2013р. першим днем нарахування річних помилково вказано 01.09.2013р. У зв'язку із цим, позивачем безпідставно не нараховані відповідачеві річні за 31.08.2013р. Судом здійснений власний розрахунок річних за період з 31.08.2013р. по 10.11.2013р., включно, тривалістю 72 дні, за результатами якого встановлено, що річні за цей період складають 3349,43 грн. 3349,43 грн. = ((565991,50 грн. х 3 % х 72 дні) / 100 %) / 365 днів Таким чином, розмір заявлених до стягнення з відповідача річних, а саме, 3302,91грн. не перевищує їхнього, дійсного, розрахованого судом розміру, 3349,43 грн. Доказів сплати річних, повністю або частково, у їхньому заявленому до стягнення розмірі, 3302,91 грн., відповідач під час розгляду даної справи не надав. За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 3302,91 грн. річних підлягають задоволенню у повному обсязі. Позовні вимоги про стягнення з відповідача 169797,45 грн. штрафу, що становить 30 % від загальної суми договору, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки факт невиконання відповідачем умов договору, а саме, факт нездійснення відповідачем у встановлений договором строк, до 31.08.2013р., оплати товару підтверджений матеріалами даної справи та не спростований відповідачем. Розрахунок штрафу судом перевірений та встановлено, що цей розрахунок є правильним: 169 797,45 грн. = (565991,50 грн. / 100 %) х 30 % Застосування такого штрафу відповідає приписам ст. 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору, а також, приписам ст.ст.230, 231 Господарського кодексу України та положенням п.4.2. договору. Заперечень щодо правильності розрахунку заявленого до стягнення штрафу, або ж доказів сплати штрафу у вказаному, 169797,45 грн., розмірі під час розгляду даної справи відповідач суду не надав. Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, у зв'язку з чим 14781,87 грн. судового збору покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. 2. Стягнути з Фермерського господарства з відокремленою садибою "Едельвейс-2" (місцезнаходження - 74824, Херсонська обл., Каховський р-н, с.Коробки, вул. Терни, відокремлена садиба "Едельвейс-2", буд. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 33574183; п/р 26006013009457 в АТ "Сбербанк Росії", МФО 320627) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Дріп" (місцезнаходження - 74800, Херсонська обл., м. Каховка, вул. Мелітопольська, буд. 60-Б; ідентифікаційний код юридичної особи 37248942; п/р 26009000066246 в ПАТ "Укрсоцбанк" м. Київ, МФО 300023) 565991 (п'ятсот шістдесят п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 50 коп. заборгованості з оплати товару, 169797 (сто шістдесят дев'ять тисяч сімсот дев'яносто сім) грн. 45 коп. штрафу, 3302 (три тисячі триста дві) грн. 91 коп. в якості річних та 14781 (чотирнадцять тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 84 коп. компенсації по сплаті судового збору. 3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 31.12.2013р. Суддя К.В. Соловйов

Результат: granted