Вид судочинства: criminal
Суддя: БОБЕР Д. О.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 12.02.2024 у справі №293/106/24, яка набрала законної сили 23.02.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Однак [PERSON] , який достовірно знав про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили 23.02.2024, та будучи ознайомлений з нею, виник злочинний умисел, спрямований на її невиконання. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , з метою невиконання постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 12.02.2024 в частині позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 07.03.2025 о 07 год. 20 хв. в [ADDRESS] , керував транспортним засобом марки Opel Astra д.н.з. [NUMBER] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Хорошівського районного суду Житомирської області 29.05.2025 у справі №276/736/25, яка набрала законної сили 09.06.2025, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, [PERSON] , з метою невиконання постанови Черняхівського районного суду Житомирської області від 12.02.2024 в частині позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 27.05.2025 о 00 год. 00 хв. на автодорозі смт Нова Борова - Іршанськ, 4 км., керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. [NUMBER] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, за що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Хорошівського районного суду Житомирської області 09.07.2025 у справі №276/1056/25, яка набрала законної сили 21.07.2025, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років. Крім того, незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили, [PERSON] , 11.11.2025 о 18 год. 21 хв. в селищі Нова Борова по вул. Лісна, 2, Житомирського району, Житомирської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER] , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був зупинений працівниками поліції. Дії обвинуваченого [PERSON] вірно кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, які виразились в умисному не виконанні постанови суду, що набрала законної сили. 28 листопада 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури [PERSON] та підозрюваним [PERSON] в присутності захисника [PERSON] на підставі ст.ст. 469, 472, 473 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.382 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання [PERSON] за ч.1 ст.382 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням підозрюваного від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України. В угоді про визнання винуватості зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання. Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. В підготовчому судовому засіданні обвинувачений [PERSON] повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене сторонами покарання. Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просить її затвердити. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом, також просив вирішити долю речових доказів. В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений [PERSON] цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена, оскільки умови угоди не суперечать нормам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості. Обставинами, які пом`якшують покарання [PERSON] є щире каяття та активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання [PERSON] судом не встановлено. Покарання запропоноване сторонами відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості. На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами, та призначити обвинуваченому [PERSON] узгоджене сторонами покарання. Цивільний позов по справі не пред`являвся. Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватостіу кримінальному провадженні №12025060680000234 від 12.11.2025, укладену 28 листопада 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури [PERSON] та підозрюваним [PERSON] в присутності захисника [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України звільнити [PERSON] від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід [PERSON] до набрання вироком законної сили не обирати. Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оптичний диск DVD-R із відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських та відеорежстратора службового автомобіля - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Хорошівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Суддя [PERSON]

Результат: plea_deal