Вид судочинства: commercial
Суддя: Картавцева Ю.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
26.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (позивач, постачальник) та Державною установою «Центр пробації» (відповідач, споживач) укладено договір постачання природного газу № С/401-19/77к (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ ДК 021-2015: код 09120000-6 Газове паливо, в обсягах, за ціною та у порядку, передбачених договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених договором. Пунктом 1 Додаткової угоди № 2 від 29.10.2019 до договору постачання природного газу № С/401-19/77к визначено, що плановий обсяг постачання газу - до 627,092 куб.м. Відповідно до п. 1.2.1 Договору, вказані обсяги природного газу є плановими та можуть зменшуватися або збільшуватися в порядку, передбаченому п.1.5. Договору. Добові обсяги постачання газу постачальником споживачу в кожному розрахунковому періоді визначаються на підставі письмової заявки споживача постачальнику до 19 числа, що передує місяцю постачання природного газу. У разі відсутності письмової заявки споживача - постачальник здійснює постачання природного газу шляхом рівномірного розподілу вказаного ліміту на кількість календарних днів місяця поставки (п. п. 1.5, 1.5.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 2). Відповідно до абзацу першого пункту 2.2 розділу 2 Договору, викладеного в редакції Додаткової угоди № 2 від 29.10.2019, ціна за газ становить 6945,95 грн становить за 1000,0 куб. м., крім того ПДВ - 20%. Всього з ПДВ за 1000 куб. м. - 8335,14 грн. Згідно з п. 3.1 та 3.2 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем за фактично поставлений газ не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі актів приймання-передачі природного газу та рахунків, які надаються постачальником. Споживачем може здійснюватися попередня оплата відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 №117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти». Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується Оператором ГРМ та/або Оператором ГТС (п. 4.1 Договору). Відповідно до п. 4.4 Договору споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу. У випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку (п. 4.5 Договору). Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей договір є укладеним з дати його підписання сторонами, скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2019 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Додатковою угодою № 3 від 27.12.2019 до договору постачання природного газу № С/401-19/77к від 26.03.2019 внесено зміни до пункту 10.1 Договору та викладено його в наступній редакції: «цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 квітня 2020 року». Усі інші умови договору залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов`язання (п. 2 Додаткової угоди № 3 від 27.12.2019). Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем у період з грудня 2019 року по березень 2020 року було передано у власність покупця природний газ на загальну суму 4217,60 грн (акти приймання-передачі природнього газу від 31.12.2019 на суму 2725,60 грн, від 31.01.2020 на суму 591,79 грн, від 29.02.2020 на суму 666,82 грн, від 31.03.2020 на суму 233,39 грн), а відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати переданого йому газу, станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача складала 3720,21 грн. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частинами 1-4 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором. Судом було встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем у період з грудня 2019 року по березень 2020 року було передано у власність покупця природний газ на загальну суму 4217,60 грн (акти приймання-передачі природнього газу від 31.12.2019 на суму 2725,60 грн, від 31.01.2020 на суму 591,79 грн, від 29.02.2020 на суму 666,82 грн, від 31.03.2020 на суму 233,39 грн). Відповідно до п. 4.4 Договору споживач протягом 2 (двох) днів з дати одержання Актів приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі природного газу. У випадку невиконання обов`язку, передбаченого п. 4.4. договору, природний газ вважається поставленим та прийнятим споживачем від постачальника у відповідному звітному місяці на підставі даних постачальника та/або документів та/або інформації, які складаються та/або надаються Оператором ГТС та/або Оператором ГРМ до врегулювання розбіжностей відповідно до Договору або в судовому порядку (п. 4.5 Договору). Так, обсяг спожитого відповідачем природного газу підтверджується роздруківками з Інформаційної платформи Оператора ГТС за грудень 2019 року та за січень-березень 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 3.1 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем за фактично поставлений газ не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем постачання, на підставі актів приймання-передачі природного газу та рахунків, які надаються постачальником. Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та умови п. 3.1 Договору, відповідач зобов`язаний був оплатити поставлений йому природний газ до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу, а не підписання відповідачем актів не може свідчити про відсутність у останнього обов`язку щодо здійснення розрахунку за фактично отриманий газ. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відтак, наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 3720,21 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, доводи відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими, оскільки, спростовуються наведеним вище. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Державної установи «Центр пробації» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81; ідентифікаційний код: 41847154) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137; ідентифікаційний код: 36860996) основний борг у розмірі 3720 (три тисячі сімсот двадцять) грн 21 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. 3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя Ю.В. Картавцева

Результат: granted