Вид судочинства: commercial
Суддя: Гулевець О.В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
19 лютого 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДУНАПАК ТАВОІЯ» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №120470, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Ford реєстраційний номер [NUMBER] . 24 серпня 2018 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля Ford реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 19.10.2018 у справі № 761/36023/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , вимог п.2.3 «б», 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із рахунку-фактури ТОВ «Терра Моторс» №ТОВ-001175 від 10 вересня 2018 року становила 235 761,66 грн. Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №UA2018082400007/l08/03 від 10.12.2018, згідно із яким позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 235 761,66 грн. Позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 235 761,66 грн (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується платіжним дорученням №23844 від 11.12.2018. Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (відповідач у справі) згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3617804, термін дії з 25.04.2018 по 24.04.2019 (згідно із відомостями з єдиної централізованої бази даних МТСБУ). Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 510,00 грн. В обґрунтування ціни позовних вимог, позивач зазначив, що у зв`язку з тим, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2018, особою винною у настанні ДТП визнано [PERSON] та постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.10.2018, особою винною в настанні вищевказаного ДТП визнано [PERSON] винними в ДТП, а отже винуватці несуть солідарну відповідальність щодо відшкодування завданої шкоди, тому, за поясненнями позивача, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] , що становить 1/2 виплаченої суми страхового відшкодування: 235 761,66 грн / 2 = 117 880,83 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 15.03.2019 про виплату страхового відшкодування у сумі 117 880, 83 грн. Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 117 880, 83 грн. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту №120470, у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП), позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 235 761,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням №23844 від 11.12.2018. Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми. Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат. Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 Цивільного кодексу України. Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Наявною у матеріалах справи постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 19.10.2018 у справі № 761/36023/18 підтверджується вина водія транспортного засобу Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 24.08.2018. Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Hyundai реєстраційний номер [NUMBER] , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АМ/3617804 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач. Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля Ford реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними. Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин, розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування має здійснюватись з урахуванням приписів ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно із рахунком-фактурою №ТОВ-001175 від 10 вересня 2018 року, складеного ТОВ «Терра Моторс» вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford реєстраційний номер [NUMBER] становить 235 761,66 грн. Наявними в матеріалах справи документами підтверджується розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Ford реєстраційний номер [NUMBER] та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи. Заперечення відповідача щодо відсутнього обов`язку здійснювати відшкодування у повному обсязі спростовується матеріалами справи, оскільки позивачем визначено суму страхового відшкодування з врахуванням вини водія [PERSON] та солідарної відповідальності водіїв, вину, яких визнано у постановах Шевченківського районного суду міста Києва від 19.10.2018 у справі № 761/36023/18 та Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2018 у справі № 766/19901/18. Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту. Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/3617804 передбачено, що франшиза становить 510,00 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування становить 117 370,00 грн. за вирахуванням франшизи у сумі 510,00 грн. встановленої полісом № АМ/3617804 Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем згідно із платіжним дорученням №231348 від 13.11.2020 сплачено на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі 88 556,80 грн. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи те, що сума страхового відшкодування у розмірі 88 556,80 грн. сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, суд закриває провадження у справі №910/16752/20 в частині позовних вимог про стягнення 88 556,80 грн., у зв`язку з відсутністю предмету спору. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає сума страхового відшкодування у розмірі 28 813,20 грн. Доказів відшкодування зазначеної суми страхового відшкодування матеріали справи не містять та відповідачем не надано. Враховуючи встановлені вище обставини до відшкодування підлягає сума у розмірі 28 813,20 грн., у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" в частині стягнення 28 813,20 грн та про закриття провадження у справі №910/16752/20 в частині позовних вимог про стягнення 88 556,80 грн. У відповідності до п. 2 ч. 1. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд справи покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. При цьому, суд зазначає позивачу, що відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору в частині позовних вимог щодо яких закрито провадження у справі повертається особі, яка його сплатила за її клопотанням.

Резолютивна частина:
Закрити провадження у справі №910/16752/20 в частині позовних вимог про стягнення 88 556,80 грн. В іншій частині позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (04050, місто Київ, вулиця БІЛОРУСЬКА, будинок 3; ідентифікаційний номер 20344871) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (04053, м.Київ, вулиця СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 40, ідентифікаційний код 20782312) страхове відшкодування у сумі 28 813,20 грн та судовий збір у розмірі 522,89 грн. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України. Дата складення повного тексту рішення: 04.01.2021. Суддя О.В. Гулевець

Результат: granted