Вид судочинства: commercial
Суддя: Петренко Наталія Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПГС-ЮГ" (далі - замовник, позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" в особі Дніпровської філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (далі - підрядник, відповідач) укладений Договір на послуги будівельних машин та механізмів (далі - Договір). Відповідно до п. 1 Договору підрядник надає замовнику послуги будівельних машин і механізмів (Реєстр №1), для будівельно-монтажних робіт. Договірна вартість за цим Договором визначається після закінчення наданих послуг, згідно підписаного Акту прийому-передачі за розцінками, зазначеними у Реєстрі № 1, який є невід'ємною частиною Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до остаточного взаєморозрахунку сторін (п. 2.1. Договору). Пунктом п. 2.2. Договору обумовлено, що послуги за даним Договором надаються протягом 2017 року, згідно з заявками замовника із зазначенням строків використання будівельних машин і механізмів, погоджених з підрядником. Підпунктом 3.1.1. Договору встановлено, що замовник здійснює оплату на розрахунковий рахунок підрядника у вигляді авансів згідно рахунків-фактури підрядника. Підпункт 3.1.2 Договору передбачає, що остаточний розрахунок здійснюється згідно маршрутного листа механізатора та Актів прийому-передачі наданих послуг протягом 3 банківських днів з дня підписання сторонами відповідного акту прийому передачі наданих послуг. Відповідно до пункту 4.2. Договору замовник зобов'язується своєчасно і повністю сплатити надані послуги згідно з Договором. Протягом жовтня - грудня 2017 позивач надав, а відповідач прийняв послуги екскаватора на загальну суму 157 458,00 грн., що підтверджується: актами здачі - прийняття робіт (надання послуг), а саме; - № ОУ-1000252 від 17.10.2017 на суму 19 740,00 грн. (а.с. 23); - № ОУ-1000253 від 31.10.2017 на суму 33 600,00 грн. (а.с. 22); - № ОУ-1000257 від 10.11.2017 на суму 22 386,00 грн. (а.с. 21); - № ОУ-1000260 від 18.11.2017 на суму 17 640,00 грн. (а.с. 20); - №ОУ-1000269 від 24.11.2017 на суму 9366,00 грн. (а.с. 19); - №ОУ-1000270 від 30.11.2017 на суму 11 886,00 грн. (а.с. 18); - № ОУ-1000273 від 08.12.2017 на суму 14 700,00 грн. (а.с. 17); - №ОУ-1000279 від 16.12.2017 на суму 15 120,00 грн. (а.с. 15); - № ОУ-1000283 від 23.12.2017 на суму 13 020,00 грн. (а.с. 16) Позивач зазначає, що відповідач у повному обсязі не оплатив виконані роботи за актами №ОУ-1000273 від 08.12.2017, № ОУ-1000279 від 16.12.2017, ОУ-1000283 від 08.12.2017, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 30 840,00 грн. У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані інфляційні втрати за період прострочки з 23.02.2018 по 05.06.2018 у сумі 1 567,32 грн. та інфляційні втрати за період із січня - по травень 2018 в сумі 1356,96 грн. В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань за вищезазначеним договором на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав. Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України). Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Доказів оплати виконаних робіт у розмірі 30 840,00 грн. відповідач не надав, доказів, наведених в обґрунтування позову, не спростував, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення основного боргу суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевказаної норми закону, позивачем нараховані інфляційні втрати за період з січня по травень 2018 у розмірі 1356,96 грн., Перевіривши розрахунок інфляційних втрат суд дійшов висновку, що він здійснений арифметично неправильно, оскільки після перерахунку судом, сума інфляційних втрат за період з січня по травень 2018 складає 1347,20 грн. Таким чином, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково, в розмірі 1347,20 грн. Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" в особі Дніпровської філії №1 підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами п.п. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як свідчать матеріали справи, у зв'язку з порушенням відповідачем прав та інтересів позивача, останній звернувся до адвоката Козлова Вячеслава Олександровича з метою надання позивачу юридичних послуг з приводу захисту інтересів в Господарському суді Дніпропетровської області у справі № 904/4718/18. 21.05.2018 між позивачем (клієнт) та адвокатом Козловим Вячеславом Олександровичем (адвокат) укладений Договір № 21/05-18 про надання правової допомоги (далі - Договір про надання правової допомоги № 21/05-18 від 21.05.2018) За умов п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 21/05-18 від 21.05.2018 адвокат зобов'язується надати правову допомогу щодо вирішення в судовому порядку майнового спору між клієнтом та його боржником - Дніпровська філія № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "БМТ "Дніпро-Інвест-Буд" щодо стягнення заборгованості за договором на послуги будівельних машин та механізмів від 01.10.2017 на суму 30 840,00 грн. та інфляційних втрат 1356,96 грн. За послуги визначені п. 1.1. даного договору, клієнт сплачує адвокату 5 000,00 грн., протягом 3-х банківських днів із дня підписання даного договору за послуги по ознайомленню з наданими клієнтом матеріалам та за їх вивчення, підготування необхідних процесуальних документів, а саме позовної заяви про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, аналіз нормативно-правових актів, що регулюють спірні відносини, здійснення представництва по захисту інтересів клієнта в господарському суді (п. 4.1. договору про надання правової допомоги № 21/05-18 від 21.05.2018). Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката Козлова Вячеслава Олександровича не підтверджується детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, звітом про виконання доручення, передбаченим пунктом 6.1 договору про надання правової допомоги №21/05-18 від 21.05.2018. Тобто, до матеріалів справи не додано документів необхідних для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, передбачених частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність витрат на професійну правничу допомогу, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні вимоги про покладення витрат пов'язаних з професійною правничою допомогою на відповідача. За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГС-ЮГ" (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 1-Р, код ЄРПОУ 38313577) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 2-А, код ЄДРПОУ 30375573) в особі Дніпровської філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (код ЄДРПОУ ВП: 39565609) про стягнення 30 840,00 грн. основного боргу, 1 356,96 грн. інфляційних втрат - задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 2-А, код ЄДРПОУ 30375573) в особі Дніпровської філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (код ЄДРПОУ ВП: 39565609) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПГС-ЮГ" (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 1-Р, код ЄРПОУ 38313577) основний борг у сумі 30 840,00 грн. (тридцять тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.), інфляційні втрати в сумі 1 347,20 грн. (одна тисяча триста сорок сім грн. 20 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 1 761,47 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят одна грн. 47 коп.). В іншій частині позовних вимог - відмовити. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України). Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Реквізити сторін: Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПГС-ЮГ" (54025, м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 1-Р, код ЄРПОУ 38313577). Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (49051, м. Дніпро, вул. Осіння, 2-А, код ЄДРПОУ 30375573) в особі Дніпровської філії № 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча будівельна компанія "ДНІПРО-ІНВЕСТ-БУД" (код ЄДРПОУ ВП: 39565609) Повний текст рішення складено 08.01.2019. Суддя Н.Е. Петренко

Результат: partial