Вид судочинства: commercial
Суддя: Смородінова О.Г.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
02 лютого 2016 року між сторонами був укладений договір № 1141080TEJSB026 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, згідно з предметом якого позивач, як постачальник, зобовязався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (далі газ), а відповідач, як споживач, зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1) Плановий обсяг постачання газу на грудень сторонами було погоджено в кількості 509,9 тис. куб. м. В подальшому додатковою угодою № 6 від 02.12.2016 до договору № 1141080TEJSB026 від 02.02.2016, планові обсяги постачання газу, зокрема, на грудень сторонами в черговий раз були зменшені та остаточно погоджені у кількості 232,328943 тис. куб. м. За умовами договору: Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на ± 5% (п. 2.4); У відповідності до п. 2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку: за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п. 2.9.1). Відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 5 від 02.12.2016, ціна газу становить 7353,833 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1470,767 грн., всього 8824,600 грн. Споживач зобовязується самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу, зокрема, у випадку перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником (п. 5.4.5). За умовами п. 6.2.3 договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: B = (Vф Vп) x Ц x K, де: Vф обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором; Vп підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц вартість газу за договором; K коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмовив доступі до обєкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1). Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми штрафу внаслідок порушення останнім договірних зобов'язань по фактичним обсягам споживання природного газу, що перевищують підтверджений обсяг газу на спірний період. Отже, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Так, згідно приписам ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. В грудні 2016 року відповідачем було спожито 417,788 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується актом від 31.12.2016 про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу. Крім того, факт споживання природного газу споживачем в обсязі 417,788 тис. куб. м. підтверджується підписаними двосторонніми актами приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 02.02.2016 року № 1141080TEJSB026: № МКЗ00018522 від 31.12.2016 на обсяг 232,329 тис. м. куб. на суму 2050209,99 грн.; № МКЗ00018536 від 31.12.2016 на обсяг 185,459 тис. м. куб. на суму 1636601,99 грн. Отже, фактично поставлений відповідачу в грудні 2016 року позивачем обсяг природного газу перевищує підтверджений на 185,459 тис. куб. м. (= 417,788 232,328943). Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. За приписами статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Так, п. 6.2.3 договору № 1141080TEJSB026 від 02.02.2016 сторони зафіксували, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за відповідною формулою. Тобто сторонами в договорі обумовлено міру та обсяг відповідальності споживача за перевищення обсягу постачання газу у вигляді штрафу. Матеріали справи свідчать, що позивачем було предявлено відповідачу акт-претензію № Мkz007-ПЯ-9644-0817 від 28.08.2017 з вимогою на протязі 20 днів з дня отримання претензії сплатити штраф за перевищення обсягу постачання газу в розмірі 163660,15 грн. ((417,788 232,3289) x 8824,600 грн. x 0,1). Відповідач скерував позивачу відповідь № 2894 від 26.09.2017 на вищевказану претензію з повідомленням, що КЕВ м. Миколаїв не має законних підстав за вказаною претензією оплатити штраф за перевищення обсягу споживання природного газу, оскільки ці зобовязання не вважаються бюджетними, а тому і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З матеріалів справи вбачається, що: По-перше, позивачем дійсно належним чином виконано взяті на себе договірні зобовязання щодо поставлення відповідачу природного газу у відповідності до умов договору № 1141080TEJSB026 від 02.02.2016, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу від 02.02.2016 року № 1141080TEJSB026: № МКЗ00018522 від 31.12.2016 та № МКЗ00018536 від 31.12.2016. По-друге, відповідач, зі свого боку, в грудні 2016 року спожив 417,788 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується актом від 31.12.2016 про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу, тобто перевищив підтверджений поставлений обсяг природного газу. По-третє, відповідач не сплатив обумовлений п. 6.2.3 договору № 1141080TEJSB026 від 02.02.2016 штраф за перевищення обсягу постачання газу, отже в спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи чинного законодавства, в звязку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом. Доказів сплати на користь постачальника обумовленого договором штрафу станом на час прийняття рішення судом, відповідачем не надано, розрахунок заявленої позивачем до стягнення суми штрафу не спростовано. Перевіривши наведений позивачем розрахунок штрафу, суд вважає, що заявлена вимога про стягнення з відповідача штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу у розмірі 163660,15 грн. такою, що відповідає змісту п. 6.2.3 договору 1141080TEJSB026 від 02.02.2016, а тому є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Беручи до уваги наведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, суд вирішив позов задовольнити в повному обсязі. Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Резолютивна частина:
1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позов задовольнити. 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (54056, м. Миколаїв, пр. Миру, 62а; ідентифікаційний код 08029523) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут (54055, м. Миколаїв, вул. 7 Слобідська, 70 В/1; ідентифікаційний код 39589483) 163660,15 грн. штрафу за перевищення обсягу постачання природного газу та 2454,90 грн. судового збору. 3.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Результат: granted