Вид судочинства: administrative
Суддя: Овсянніков В. С.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] звернувся до суду з позовом до інспектора Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта Ісаєнко Максима Ігоровича, Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАО №511957 від 07.12.2021. В обґрунтування позову зазначає, що 07.12.2021 поліцейським Ісаєнко М.І. винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказану постанову вважає незаконною, винесеною з грубими порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 07.12.2021 він був зупинений працівником поліції. Поліцейський вказав, що він порушив вимогу п. 15.9. г Правил дорожнього руху. Він пояснював інспектору, що він не здійснював стоянку на пішохідному переході, а лише призупинився біля нього тому, що перед ним вистрибнула собака, після чого він почав рух знов та знов зупинився через декілька метрів для того щоб пропустити пішоходів, які здійснювали перехід через пішохідний перехід. Він заявляв клопотання про перенесення розгляду справи в управління патрульної поліції на що інспектор вказав, що йому потрібно встановити його особу. Після того як він надав документи, інспектор почав виносити постанову про адміністративне правопорушення. Підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були досліджені докази, заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, взагалі не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Не надано доказів вчинення ним адміністративного правопорушення. Інспектор поліції формально підійшов до вимог КпАП України стосовного повного і всебічного розгляду справи, не дослідив всіх обставин справи та виніс постанову за 11 хвилин. Постанова про адміністративне правопорушення містить суттєві недоліки, а саме: відповідно до п. 7 постанови, до постанови не додано жодних доказів його правопорушення, а лише вказано «відео». При цьому інспектор під час розгляду справи не надав будь-який відеозапис. Також неможливо встановити, яке саме відео додано до постанови та чи є таке відео належним, достовірним та достатнім доказом його вини. Не зазначено технічний прилад, на який було зроблено відеозапис, що не дає можливості встановити чи наділений цей доказ всіма належними властивостями доказу. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Відповідачі будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Будь-яких заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву у встановлений строк від них не надходило, тому, на підставі ст. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2021 року інспектором ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Ісаєнко М.І. щодо [PERSON] було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень. У вказаній постанові поліцейський зазначає, що 07.12.2021 о 07 годині 27 хвилин по вул. Червоноармійській, буд. 67, в смт Солоницівка [PERSON] , керуючи транспортним засобом, здійснив його зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9.г Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України. (а.с. 9) Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Інспектором ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Ісаєнко М.І. не надано жодного документу, що підтверджує вину позивача у скоєнні вищевказаного правопорушення. При цьому постанова про адміністративне правопорушення не містить посилань на докази, зокрема показання свідків, посилання на офіційні документи тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з належних від нього причин. Як вбачається з наведеного вище та наданої копії постанови, у даній справі немає доказів взагалі; відсутні навіть посилання на них. Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування. Щодо розгляду справи, який відбувся на місці скоєння адміністративного правопорушення, про що вказує позивач, суд виходить з наступного. Рішенням Конституційного суду України по справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). Так, ст.ст. 33, 245, 256, 268 КпАП України визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності. Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Як вбачається з позову, поліцейським Ісаєнко М.І. не було надано [PERSON] достатньо часу для підготовки до захисту та позбавлено можливості звернутися за правовою допомогою. З матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення не вбачається, що уповноваженою особою складався протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ч. 1 ст. 122 КпАП України. Доказів зворотного відповідачами не надано. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова відносно [PERSON] винесена з процесуальними порушеннями. За таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з істотними порушеннями ст. ст. 245, 246, 268 КпАП України. За таких обставин суд виходить з положень ст. 77 КАСУ. Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За таких обставин заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття справи є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо посилань позивача про відсутність відеозапису правопорушення та його неналежне оформлення, суд його не приймає, оскільки постанова серії ЕАО №5119507 не містить пункту 7 або будь-яких записів, які свідчили б про наявність відеозапису адміністративного правопорушення. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. Отже, враховуючи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, постанову необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Що стосується вимог до інспектора Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта Ісаєнко М. І., суд виходить з наступного. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 122 КпАП України посадові особи Національної поліції України діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції України, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КпАП України покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 122 КпАП України. Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. З цього слідує, що за результатами розгляду справи слід відмовити в позові до неналежного відповідача та прийняти рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] до інспектора Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта Ісаєнко М. І. Позовні вимоги [PERSON] до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, суд визнає такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позовні вимоги [PERSON] до Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити. Постанову серії ЕАО №5119507 від 07.12.2021 про накладання адміністративного стягнення на [PERSON] у виді штрафу в розмірі 340 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 122 КпАП України - скасувати. Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. В задоволенні позовних вимог [PERSON] до інспектора Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого сержанта Ісаєнко Максима Ігоровича - відмовити. Стягнути з Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Результат: granted