Вид судочинства: commercial
Суддя: Колесник Р.М.
Дата ухвалення: 2023-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
ТОВ «Вудмайстер» (замовник) та ПП «Кобальт Плюс» (виконавець) 01.07.2018 укладено договір про надання послуг охорони № 07/18 (далі по тексту договір), за умовами п. 1.1. якого за цим Договором виконавець зобов`язується, за завданням замовника, надавати послуги по охороні об`єкту з усім майном, що належить ТОВ «Вудмайстер» (далі об`єкт охорони) згідно переліку затвердженого сторонами (додаток №3), а замовник приймає надані йому послуги та оплачує їх вартість у порядку і на умовах, визначених даним договором та додатками до нього. До обов`язків виконавця згідно п. 3.12. договору віднесено щомісячно у строк до 10-го числа місяця, наступного за звітним надавати замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг охорони, а до обов`язків замовника згідно п. 4.1.4. здійснювати оплату послуг виконавця у порядку, передбаченому даним договором. Згідно п. 6.1. договору виконавець щомісячно, до 5-ого числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику до сплати рахунок за охоронні послуги, які були надані протягом минулого місяця, з розрахунком вартості наданих послуг, виходячи з порядку, визначеного в п. 7.1. даного договору, та Акт приймання-передачі наданих послуг охорони. Наданий рахунок підлягає оплаті замовником упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг охорони, шляхом перерахування зазначеної в ньому суми на поточний рахунок виконавця. Якщо протягом чотирьох робочих днів замовник не підписав Акту приймання-передачі наданих послуг охорони та не подав письмової мотивованої відмови від підпису, послуги вважаються наданими виконавцем у повному обсязі, а Акт підписаним (пункт 6.2. договору). Відповідно до п. 6.3. договору у разі наявності заперечень до Акту приймання-передачі наданих послуг охорони, замовник протягом чотирьох робочих днів з моменту отримання Акту від виконавця, надає останньому обґрунтовану письмову претензію, яка повинна бути підтверджена належними доказами. Пунктом 7.1. договору передбачено, що вартість послуг по цьому договору розраховується виходячи з вартості 1 (однієї) люд/години і об`єму фактично наданих послуг (кількість відпрацьованих люд./годин за календарний місяць), згідно з додатком № 1 Протоколом узгодження договірної ціни та додатком № 2 Розрахунком вартості охорони до цього Договору. Протоколом узгодження договірної ціни № 1 (додаток № 1 до договору) сторонами досягнуто згоди щодо договірної суми, яка з 01.01.2019 за надання охоронних послуг становить 16000 гривень за місяць охорони. Протоколом узгодження договірної ціни № 1 (додаток № 1 до договору) сторонами досягнуто згоди щодо договірної суми, яка з 01.01.2020 за надання охоронних послуг становить 19193,04 гривень за місяць охорони. Протоколом узгодження договірної ціни № 1 (додаток № 1 до договору) сторонами досягнуто згоди щодо договірної суми, яка з 01.09.2020 за надання охоронних послуг становить 20344,62 гривень за місяць охорони. Так, на виконання умов договору позивачем надано обумовлені договором послуги, а відповідач своєю чергою прийняв такі послуги на загальну суму 540629,62гривень, що підтверджується актами надання послуг, які підписані обома сторонами та скріплені їх печатками, копії яких наявні у матеріалах справи, а саме: - від 31.12.2019 № 219, фізична охорона за грудень 2019 року на суму 16000 гривень; - від 31.01.2020 № 9, фізична охорона за січень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 28.02.2020 № 21, фізична охорона за лютий 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 31.03.2020 № 40, фізична охорона за березень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 30.04.2020 № 63, фізична охорона за квітень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 31.05.2020 № 77, фізична охорона за травень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 30.06.2020 № 94, фізична охорона за червень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 31.07.2020 № 112, фізична охорона за липень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 31.08.2020 № 126, фізична охорона за серпень 2020 року на суму 19193,04 гривень; - від 30.09.2020 № 144, фізична охорона за вересень 2020 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.10.2020 № 153, фізична охорона за жовтень 2020 року на суму 20344,62 гривень; - від 30.11.2020 № 175, фізична охорона за листопад 2020 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.12.2020 № 185, фізична охорона за грудень 2020 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.01.2021 № 7, фізична охорона за січень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 28.02.2021 № 16, фізична охорона за лютий 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.03.2021 № 32, фізична охорона за березень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 30.04.2021 № 43, фізична охорона за квітень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.05.2021 № 55, фізична охорона за травень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 30.06.2021 № 67, фізична охорона за червень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.07.2021 № 82, фізична охорона за липень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.08.2021 № 95, фізична охорона за серпень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 30.09.2021 № 107, фізична охорона за вересень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.10.2021 № 118, фізична охорона за жовтень 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 30.11.2021 № 130, фізична охорона за листопад 2021 року на суму 20344,62 гривень; - від 31.12.2021 № 138, фізична охорона за грудень 2021 року на суму 21972,00 гривень; - від 31.01.2022 № 4, фізична охорона за січень 2022 року на суму 21972,00 гривень; - від 28.02.2022 № 14, фізична охорона за лютий 2022 року на суму 21972,00 гривень. Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору покладенні на нього зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг в повному обсязі не виконав та станом на день звернення до суду із розглядуваним позовом заборгованість відповідача перед позивачем за отримані від позивача послуги за договором становить 140636,42 гривень, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків. За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного Кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Укладений договір за своїм змістом є договором надання послуг та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором. Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України одинсуб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Відповідно до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу Українизакріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що на виконання укладеного сторонами договору позивач надавав послуги обумовлені договором, про що відображено у актах наданих послуг наявних у матеріалах справи. Суд зазначає, що долучені до матеріалів справи підписані сторонами та скріплені печатками акти надання послуг, засвідчують надання позивачем послуг обумовлених договором та їх отримання відповідачем і, відповідно, початок перебігу строку з їх оплати. Враховуючи, що акти надання послуг в розумінніЗакону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні`є первинним документом, а відтак є належним підтвердженням здійснення господарської операції. Як встановлено судом за умовами договору пункту п. 6.1. договору виконавець щомісячно, до 5-ого числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику до сплати рахунок за охоронні послуги та Акт приймання-передачі наданих послуг охорони. Наданий рахунок підлягає оплаті замовником упродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг охорони, шляхом перерахування зазначеної в ньому суми на поточний рахунок виконавця. Позивачем до матеріалів справи надано сформовані ним рахунки на оплату, втім доказів надсилання або вручення відповідачу таких рахунків матеріали справи не містять. Водночас, відповідач в перебігу розгляду справи факт отримання ним рахунків на оплату не заперечував. Таким чином, незважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів надання відповідачу рахунків на оплату наданих послуг, враховуючи факт підписання обома сторонами та скріплення їх печатками актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), а також відсутність з боку замовника будь-яких заперечень щодо наданих послуг, суд вважає, що строк виконання у відповідача обов`язку оплатити надані позивачем послуги є таким, що настав. Відповідно до\~ ст. 610 Цивільного кодексу України\~ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1\~ ст. 612 Цивільного кодексу України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача про наявність у нього заборгованості не спростував, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за надані позивачем послуги не надав, заперечень щодо факту надання позивачем послуг не висловив, доказів пред`явлення позивачу претензій та зауважень щодо обсягів, строків, вартості та якості наданих позивачем послугтакож не надано. Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 140636,42гривень, а вимога позивача про стягнення з відповідача існуючої заборгованості є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджена та належить до задоволення. Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. А саме суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Вудмайстер» на користь приватного підприємства «Кобальт Плюс» 140636,42 гривень боргу. Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Резолютивна частина:
Позов приватного підприємства «Кобальт Плюс» задовольнити повністю. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вудмайстер» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Сухоярська, будинок 18, кімната 410, код:37736590) на користь приватного підприємства «Кобальт Плюс» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Шевченка, будинок 42, квартира 3, код: 33341966) 140636,42 гривень боргу та 2481,00 гривень судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Результат: granted