Вид судочинства: commercial
Суддя: Полякова К.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Як зазначив позивач, між ним та відповідачем досягнуто усної домовленості щодо поставки товару, у зв`язку з чим позивач здійснив поставку відповідачу товару на загальну суму 69008,48 грн., що підтверджується видатковими накладними від 14.01.2019 № 15 на суму 8336,88 грн. та від 15.01.2019 № 69 на суму 60671,60 грн. Дані видаткові накладні підписані обома сторонами, а саме зі сторони відповідача - Снітко Т.Л. на підставі довіреності від 14.01.2019 № 1, наявної у матеріалах справи. Оскільки за відповідачем утворився борг за поставлений товар, позивач звертався до відповідача з претензією від 04.03.2020 № 04/03, однак останній погашення заборгованості не здійснив. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України). Згідно частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частиною 2 статті 642 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладений договір поставки у спрощений спосіб, за яким позивач поставив товар на загальну суму 69008,48 грн., а відповідач вказаний товар прийняв, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними, проте в повному обсязі не оплатив. Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України). Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України). За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, обов`язок відповідача по оплаті товару виник після прийняття ним товару та підписання видаткових накладних, однак докази здійснення відповідачем оплати за поставлений товар у повному обсязі матеріали справи не містять. Відтак, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача 69008,48 грн. заборгованості за поставлений товар, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, позивач просив стягнути 2834,33 грн. трьох процентів річних та 3243,04 грн. інфляційних втрат. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом. Здійснивши перерахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд вважає його арифметично вірним, у зв`язку з чим з останні підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі. Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача. Одночасно, суд зауважує, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно з частинами 5, 6 статті 126 ГПК України не заявлялося.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Системи" задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будакс" (04201, м. Київ, вул. Кондратюка, 1; ідентифікаційний код 38511196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Системи" (01013, м. Київ, Набережно-Печерська дорога, 9-А; ідентифікаційний код 40443988) 69008 (шістдесят дев`ять тисяч вісім) грн. 48 коп. основного боргу, 2834 (дві тисячі вісімсот тридцять чотири) грн. 33 коп. трьох процентів річних, 3243 (три тисячі двісті сорок три) грн. 04 грн. інфляційних втрат, 8000 (вісім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. витрат зі сплати судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя К.В. Полякова

Результат: granted