Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Бровченко В. В.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
04 жовтня 2017 року о 15.35 годині в районі 188 км залізничного переїзду - перегон «Самарівка Новомосковськ» у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] з явними ознаками алкогольного спяніння, в порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обставу, внаслідок чого на заокругленні дороги зїхав у правий кювет, де допустив наїзд на залізничний стовпчик, спричинивши механічні пошкодження та завдавши матеріальних збитків, після чого в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу працівника поліції від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, тобто скоїв правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У суді [PERSON] свою провину не визнав і пояснив, що не причетний до вчинення ДТП, оскільки не керував автомобілем [NUMBER], а лише після ДТП сідав за кермо та перебував поряд автомобіля і охороняв його. Водій на імя Микола пішов із місця ДТП з метою знайти трактор, який міг витягти автомобіль з кювету. У звязку з цим він і відмовився пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння. Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина [PERSON] у вчиненні зазначених правопорушень за вказаних у адміністративних протоколах обставин підтверджується наступними доказами. Показаннями свідка [PERSON], який у судових засіданнях пояснив, що 04.10.2017 року він із іншими робітниками залізниці прибув на залізничний переїзд перегону «Самарівка Новомосковськ» у смт. Слобожанське, де побачив двох молодих хлопців у нетверезому стані та автомобіль «Mersedes Benz Vito», який потрапив у ДТП і заважав проїзду потягів. По прибуттю працівників поліції, хлопці почали постійно змінювати пояснення щодо того, хто саме був за кермом автомобіля, постійно лаялися та намагалися вчинити бійку. Під час складання працівниками поліції документів прибув чоловік, який пояснив, що в момент ДТП автомобілем керував саме [PERSON], і після ДТП цей свідок викликав поліцію. [PERSON], який перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу поліцейського відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, а також відмовився від підпису протоколів про адміністраитивні правопорушення і схеми місця ДТП. Аналогічними показаннями у суді свідка [PERSON] Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 450148 від 04.10.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фото-таблицею до неї від 04.10.2017 року, із яких убачається, що в районі 188 км залізничного переїзду перегону «Самарівка Новомосковськ» у смт. Слобожанське на правому узбіччі по ходу руху автомобіля [NUMBER] з вини водія [PERSON], який порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, сталася ДТП, внаслідок якої пошкоджено залізничний стовпчик і деформовані передній бампер, праве крило та колесо на зазначеному транспортному засобі (а.п.1,2,7). Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 450153 від 04.10.2017 року, із якого убачається, що в районі 188 км на залізничному переїзді перегону «Самарівка Новомосковськ» у смт. Слобожанське водій [PERSON] керував автомобілем [NUMBER] з явними ознаками алкогольного спяніння, але в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського від проходження до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння (а.п.22). Письмовими поясненнями свідків [PERSON] і [PERSON] від 04.10.2017 року, рапортом інспектора Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Логвіна Я.С. від 04.10.2017 року, із яких убачається, що за вказаних вище обставин водій [PERSON], перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння, допустив ДТП, після якого відмовився на вимогу поліцейського від проходження до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, а також відмовився від підпису протоколів про адміністраитивні правопорушення і схеми місця ДТП (а.п.3-6). Письмовими поясненнями свідка [PERSON], з яких убачається, що 04.10.2017 року приблизно о 15.30 годині він, керуючи автомобілем [NUMBER], рухався зі сторони м. Дніпра через залізничний переїзд перегону «Самарівка Новомосковськ» на 188 км і бачив, що з лівої сторони по ходу його руху із кювету намагався виїхати автомобіль «Mersedes-Benz Vito», який пошкодив стовпчик залізничного переїзду. Про це він повідомив поліцію. Крім того, йому відомо, що згідно паспорту АО329973 за кермом вказаного автомобіля знаходився [PERSON] (а.п.4). Суд визнає допустимими та достатніми письмові пояснення свідка [PERSON] без його безпосереднього допиту у судовому засіданні (у телефонному режимі [PERSON] послався на незадовільний стан здоровя, що перешкоджає явці до суду), оскільки дослідження у судовому засіданні цих письмових пояснень, які є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення (ст.251 КУпАП), не суперечить вимогам КУпАП, і у сукупності з іншими доказами, зокрема показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], у присутності яких 04.10.2017 року він вказав на [PERSON] як на особу, яка керувала транспортним засобом під час ДТП, є достатніми для прийняття судового рішення. Доводи [PERSON] про свою невинуватість у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, викладені ним у письмових поясненнях від 26 жовтня 2017 року та під час судових засідань, не спростовують зазначені докази, які у своїй сукупності свідчать про недотримання [PERSON] вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1, 2.5 Правил дорожнього руху України. З огляду на встановлені обставини, суд вважає необєктивними показання у суді свідків [PERSON] та [PERSON], які є знайомими [PERSON] і намагаються допомогти йому уникнути адміністративного стягнення. Їх показання та пояснення [PERSON] про те, що під час ДТП автомобілем керував чоловік на імя Микола, нічим не підтверджені та є голослівними. Незважаючи на тривалість судового розгляду і неодноразові пропозиції надати суду відомості про зазначену особу з метою її допиту в суді, [PERSON] такі відомості не надав. У звязку з викладеним, у суду відсутні правові підстави для закриття провадження по справах за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП. Враховуючи повну доведеність вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП, які є грубими, суд вважає необхідним за правилами ч.2 ст.36 КУпАП піддати [PERSON] адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. З урахуванням частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати [PERSON] штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з [PERSON] подвійний розмір штрафу, тобто 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. (отримувач: УК у Печерському районі/Печерський район/21081100, код отримувача за ЄДРПОУ 38004897 банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача 31110106700007, код класифікації доходів бюджету 21081100). Копію постанови вручити [PERSON] і для виконання направити начальнику Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а у разі несплати штрафу чи судового збору - для примусового виконання начальнику Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд. Суддя В.В. Бровченко

Результат: guilty