Вид судочинства: civil
Суддя: Ференц О. І.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
ОПИСОВА ЧАСТИНА І. Стислий виклад обставин справи: 21.10.2024 представниця позивача подала до Городоцького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1322-2476 від 27.12.2023 в сумі 42118 грн. та судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 27.12.2023 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://navse/.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1322-2476 (далі - Кредитний договір). Згідно умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 13500 грн. зі строком кредитування на 300 днів та встановленою процентною ставкою. ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув в повному обсязі кредитні кошти позивачу, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку кредитування, встановленого в договорі. Станом на 08.08.2024 загальний розмір заборгованості відповідача за даним кредитним договором складає 42118 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 13500 грн.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 28618 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором № 1322-2476 від 27.12.2023 в сумі 42118 грн., яку просить стягнути з відповідача. ІІ. Процесуальні дії у справі: Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2024 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Ференц О.І.. Ухвалою судді від 22.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. ІІІ. Позиція учасників справи: Представниця позивача в судове засідання не з`явилася, у поданій в суд позовній заяві просила про розгляд справи у її відсутності (а.с. 7). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 31.10.2024 подав відзив на позов, згідно з яким заперечує проти задоволення позову, оскільки позивачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що наявна в матеріалах справи паперова роздруківка договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що саме такий правочин підписувався електронним підписом уповноважених на те осіб (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов"язковим реквізитом електронного документа. Він не укладав кредитний договір, роздруківку якого долучає представник позивача в якості копій до позовної заяви, відповідно не погоджував жодні пункти договору щодо кредитної ставки та кабальних умов кредитування. Якби він дійсно укладав такий договір, то в обов"язковому порядку мав би здійснити набір у відповідній електронній формі певної комбінації алфавітно-цифрової послідовності, вказана комбінація мала б відобразитися у вказаній електронній формі та зберегтися на сервері кредитора для подальшого долучення до кредитних договорів, і позивач міг би надати такі докази. Однак в матеріалах справи відсутні докази часу і способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення йому, підтвердження ним пропозиції укладення договору тощо. Все це свідчить про неукладеність оспорюваного правочину та необгрунтованість вимог про стягнення з нього процентів за ставкою, які він ніби то погоджував у цьому договорі. Крім цього зазначає, що вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч.3 ст.509 та ч.1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно. У зв`язку з наведеним, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 28618 грн. не є співрозмірною тілу кредиту в сумі 13500 грн., що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав і обов"язків на шкоду позичальнику як споживачу послуг кредитної установи, при ухваленні рішення просить зменшити розмір відсотків щонайменше до заявленого позивачем розміру заборгованості за кредитом. В продовження вказує, що на підтвердження перерахування грошових коштів за спірним договором та наявності у нього боргу позивач надає тільки розрахунки заборгованості та довідку іншої фінансової установи (банку). Між тим належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є виключно первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а лише одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку) (висновок ВП ВС від 03.07.2019 у справі № 342/180/17). Також невідомо, кому належать карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки лист не містить ідентифікуючих даних про нього (із фрагментів номеру картки, що відображені в повідомленні, неможливо встановити належність картки (рахунку) саме йому). Усе вищенаведене вказує на те, що позивач не довів укладення договору позики (кредиту) з ним на умовах, що вказані у наданій копії договору позики (кредиту), не довів перерахування йому тіла кредиту, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, а тому у задоволенні позову слід відмовити. В судове засідання відповідач не з"явився. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин, що виникли між сторонами, із посиланням на докази, у тому числі й ті, що відхилені судом, а так само і оцінка аргументів сторін: Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних міркувань. Судом встановлено, що 27.12.2023 між ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (https://navse/.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1322-2476. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Так, на виконання зазначених вимог, [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор C9011 для підписання кредитного договору № 1322-2476 від 27.12.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З огляду на наведене суд не приймає до уваги заперечення відповідача в тій частині, що він неукладав спірний договір про відкриття кредитної лінії № 1322-2476. У п. 4.2. укладеного між сторонами кредитного договору зазначено, що кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Згідно із пунктом 4.3 договору плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Пунктом 4.6 передбачено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 1.50 % за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання позичальником права користування Кредитом за зниженою ставкою). Строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення кредиту 21 жовтня 2024 року (п.4.9 Договору). Згідно із п. 4.10 Договору реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 27135,00 %, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає 69714,00 грн. та включає в себе суму кредиту, комісію за видачу кредиту (якщо п.4.7 цього договору передбачає сплату комісії за користування Кредитом) та проценти за користування кредитом. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору позичальник зобов`язується повертати Кредитодавцю отриманий Кредит у останні дні останніх 8 (восьми) Базових періодів Строку кредитування згідно Графіку платежів за Договором за зниженою ставкою (Додаток № 3 до цього Договору), шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування суми грошових коштів у повному розмірі виданого Кредиту на банківський рахунок Кредитодавця. У п.11.1 зазначено, що цей договір та Правила разом складають єдиний Договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Пунктом 11.3.1 договору передбачено, що Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від Кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння Позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. У пункті 12 «Реквізити сторін» наданого суду примірнику договору про відкриття кредитної лінії № 1322-2476 зазначено, що договір відповідачем підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля С9011). В Паспорті споживчого кредиту, затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 83-П від 16.11.2023 року, зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування, а саме, що у випадку кредитування на суму 13500,00 грн. протягом усього строку кредитування із застосуванням стандартної ставки 1.50 % в день та комісії за видачу кредиту 15.00 % від суми кредиту, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом не буде перевищувати 69 714.00 грн. У разі дострокового погашення кредиту орієнтовна загальна вартість кредиту зменшується у зв`язку зі зменшенням фактичного строку нарахування процентів за користування коштами. Позивачем надано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної процентної ставки за договором № 1322-2476 (Графік платежів за Договором) відповідно до методики Національного банку України, де зазначено, що чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, грн.: з 27.12.2023 строком на 300 днів складає 13500,0 грн., проценти за користування кредитом за період складають 54189,00 грн. Вказана Таблиця підписана [PERSON] шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором С9011. Відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 13500,00 грн. 27.12.2023 шляхом безготівкового переказу грошової суми на його банківський рахунок, що підтверджується довідкою товариства про перерахування суми кредиту та довідкою АТ «КБ «Приватбанк» про перерахування коштів (ID платежу 2408641308 на суму 13500 на картковий рахунок [NUMBER] ). Суд зауважує, що інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі перераховує кошти за реквізитами, вказаними клієнтом. Згідно умов укладеного між сторонами договору саме клієнт несе особисту відповідальність за правильність та достовірність даних, зазначених під час укладення договору. Згідно п.3.4 Кредитного договору позичальник зобов"язаний вказати реквізити банківської платіжної картки та/або банківського рахйнку, що належить особисто йому, для можливості належного виконання кредитодавцем своїх зобов"язань за цим Договором. Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору № 1322-2476 від 27.12.2023, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не вніс жодного платежу (як отриманих коштів, так і процентів за користування кредитом), внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, згідно з розрахунком, наданим позивачем, станом на 08.08.2024 становить 42118 грн., що включає: прострочену заборгованість за кредитом 13500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 28618,00 грн. Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вже зазначалося судом вище, кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, який надісланий кредитором на номер телефону, зазначений [PERSON] при реєстрації на сайті кредитодавця, на підтвердження чого в ідентифікаційній частині договору містяться код ідентифікатор відповідача, що і є його безпосереднім підписом, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами. Наведене свідчить, що при укладенні цього договору сторони договору досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки у встановлений договором строк [PERSON] не повернув кредитні кошти та не сплатив нараховані проценти, у позивача виникло право на їх стягнення в примусовому порядку. Звертаючись до суду з позовом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надав належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитним договором, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Посилання відповідача про те, що встановлений позивачем розмір відсотків є не несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, який перевищує більше як в 2 рази розмір заборгованості, суд вважає безпідставними, оскільки вказаний розмір відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін у відповідному договорі, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 07.04.2021 року у справі № 623/2936/19. З вище наведених документів вбачається, що позичальника повідомлено, що у разі надання позичальнику кредиту останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких було визначено в договорі та паспорті споживчого кредиту, з яким він ознайомилась та без будь-яких заперечень підписав. Крім того, позичальника повідомлено, що орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складатиме 69714 грн. та включає в себе суму кредиту (13500 грн) та проценти за користування кредитом за весь строк кредитування. Таким чином, позичальника повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язані будуть повернуті позичальником разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит. Суд звертає увагу на те, що паспорт споживчого кредиту надається позичальнику до укладення кредитного договору, метою є повідомлення позичальника про умови надання кредиту у відповідній установі, у разі непогодження позичальника із викладеними у ньому умовами останній має право відмовитися від отримання відповідної фінансової послуги. В той же час, як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] належним чином ознайомлений та погодився із умовами надання кредиту, на підставі чого 27.12.2023 між сторонами укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1322-2476, в якому відображені умови надання кредиту, визначені у паспорті споживчого кредиту, останній з відповідним договором погодився, про що свідчить електронний підпис останнього. На момент укладення кредитного договору [PERSON] не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору. Більш того, не дивлячись на своє гарантоване право (п.6.9) на відмову від Договору протягом чотирнадцяти днів з дня його укладення, відповідач користувався коштами позивача. Враховуючи наведене вище, суд прийшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту підлягають до задоволення. V. Розподіл Судових витрат: Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 2422 грн. 40 коп. судового збору.

Резолютивна частина:
позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, 24, офіс 407, ЄДРПОУ 38548598) 42118 (сорок дві тисячі сто вісімнадцять) грн. заборгованості за кредитним договором № 1322-2476 від 27.12.2023 та 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Результат: granted