Вид судочинства: commercial
Суддя: Бойко Р.В.
Дата ухвалення: 2023-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
У вересні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 226 776,27 грн. В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" вказує, що ним на підставі Договору №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021 та згідно акту виконаних робіт №Х0000940 від 21.12.2021 було надано Акціонерному товариству "Українська залізниця" послуги з ремонту вихрострумових дефектоскопів вартістю 206 200,08 грн., в той час як відповідач не оплатив вказані послуги, у зв`язку з чим у останнього виник борг у вказаній сумі. Крім того, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021 позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 0,1% річних у розмірі 99,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 20 476,20 грн., нарахованих за період з 17.03.2022 по 09.09.2022. У змісті позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" зазначає, що понесло судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 401,64 грн. та очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у орієнтовному розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/9612/22; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив. Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу. Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Ухвала суду від 28.09.2022 була надіслана рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5), вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у відповідності до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №0105492932163 вказана ухвала була вручена Акціонерному товариству "Українська залізниця" 10.11.2022. Статтею 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 у справі №910/9612/22 було встановлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Отже, Акціонерне товариство "Українська залізниця" повинне було подати відзив на позов у строк до 25.11.2022 включно. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався. При цьому, 21.12.2022 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли пояснення, в яких відповідач повідомив про сплату основного боргу у розмірі 206 200,08 грн. Також у своїх поясненнях відповідач зазначив, що сторонами було погоджено новий графік сплати боргу, у зв`язку з чим нарахування інфляційних втрат та 0,1% річних за період з 17.03.2022 по 09.09.2022 є безпідставним та необґрунтованим. Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило. За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне. 02.12.2021 між Акціонерним товариством "Українська залізниця", як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив", як виконавцем, було укладено Договір №Л/В-21833/НЮ (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги з ремонту дефектоскопів. Відповідно до п. 1.2 Договору зміст та обсяги послуг за Договором визначені у Переліку послуг з ремонту (Додаток №1). Пунктом 3.1 Договору визначено, щодо сума цього Договору становить 171 833,40 грн. без ПДВ. Разом з ПДВ 206 200,08 грн., в т.ч. ПДВ 34 366,68 грн. Згідно з п. 4.3 Договору замовник здійснює розрахунок за надані послуги, за умови наявності належним чином оформлених документів, передбачених умовами Договору (акт приймання-передачі наданих послуг тощо), що підтверджують надання послуг, на 45 банківський день з дати реєстрації виконавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку зупинення реєстрації податкової накладної виконавця, розрахунок здійснюється на 45 банківський день з дня отримання замовником від виконавця копії рішення про реєстрацію податкової накладної. Пунктом 7.2 Договору погоджено, що сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 10.1 Договору). Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про виконання ним належним чином своїх зобов`язань за Договором, в той час як відповідачем не було виконано своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 206 200,08 грн. Крім того, позивач вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 0,1% річних у розмірі 99,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 20 476,20 грн. Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. На підтвердження виконання робіт за Договором позивачем надано Акт виконаних робіт №Х0000940 від 21.12.2021 (ремонт вихорострумних дефектоскопів ВДЗ-71 №854 та ВД-131НД №34) на загальну суму 206 200,08 грн. з ПДВ. Вказаний акт виконаних робіт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками, а також в ньому міститься посилання на реквізити Договору №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021. Крім того, у своїх поясненнях відповідачем було визнано виконання позивачем робіт за Договором, більш того, Акціонерним товариством "Українська залізниця" надано докази їх оплати в повному обсязі, а саме: платіжні доручення №158561 від 30.09.2022 на суму 12 372,00 грн., №205238 від 24.10.2022 на суму 51 550,02 грн., №272078 від 21.11.2022 на суму 142 278,06 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини виконання позивачем робіт за Договором та Актом виконаних робіт №Х0000940 від 21.12.2021 належним чином та прийняття відповідачем таких робіт на загальну суму 206 200,08 грн. Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Згідно з п. 4.3 Договору замовник здійснює розрахунок за надані послуги, за умови наявності належним чином оформлених документів, передбачених умовами Договору (акт приймання-передачі наданих послуг тощо), що підтверджують надання послуг, на 45 банківський день з дати реєстрації виконавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. У випадку зупинення реєстрації податкової накладної виконавця, розрахунок здійснюється на 45 банківський день з дня отримання замовником від виконавця копії рішення про реєстрацію податкової накладної. З аналізу п. 4.3 Договору вбачається, що відповідач має здійснити розрахунок за виконані роботи протягом 45 банківських днів з дати реєстрації виконавцем податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а у випадку зупинення реєстрації податкової накладної виконавця, розрахунок здійснюється на 45 банківський день з дня отримання замовником від виконавця копії рішення про реєстрацію податкової накладної З матеріалів справи вбачається, що податкова накладна №2388 від 21.12.2021, що має відмітку контролюючого органу про її прийняття, та згідно квитанції про реєстрацію даної податкової накладної в ЄРПН від 12.01.2022, Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" своєчасно зареєстровано податкове зобов`язання по виконанню робіт Акціонерному товариству "Українська залізниця" загальною вартістю 206 200,08 грн. (ПДВ - 166 666,67 грн.). Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 4.3 Договору та реєстрацію податкової накладної 12.01.2022, суд приходить до висновку, що строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті боргу за виконані роботи у загальному розмірі 206 200,08 грн. настав 17.03.2022. При цьому, у своїх поясненнях відповідач стверджує про погодження між сторонами нового терміну виконання грошових зобов`язань відповідача за Договором, на підтвердження чого ним надано листи №В-3/781 від 15.04.2022 та №3034 від 18.04.2022. Так, 15.04.2022 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось з листом №В-3/781 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив", в якому просило погодити графік погашення заборгованості щомісячно частинами по 25% . З листа №3034 від 18.04.2022 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" погодилось на погашення відповідачем заборгованості щомісячно частинами по 25%, а саме: 51 550,02 грн. у строк - до 25.05.2022; 51 550,02 грн. у строк - до 24.06.2022; 51 550,02 грн. у строк - до 25.07.2022; 51 550,02 грн. у строк - до 25.08.2022, однак, суд критично оцінює такий лист, оскільки останній взагалі не містить підпису уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив". Більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не дотримано графіку погашення боргу на який він посилається. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів погодження іншого строку (або терміну) виконання грошових зобов`язань, ніж строк визначений п. 4.3 Договору. Так, відповідачем до поданих ним пояснень долучено докази оплати боргу у розмірі 206 200,08 грн.: - платіжне доручення №158561 від 30.09.2022 на суму 12 372,00 грн. (призначення платежу: оплата за послуги з ремонту дефектоскопів згідно дог. №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021р. та акту №Х0000940 від 21.12.2021р. (в т. ч. ПДВ - 2 062,00 грн.) (_019_); - платіжне доручення №205238 від 24.10.2022 на суму 51 550,02 грн. (призначення платежу: оплата за послуги з ремонту дефектоскопів згідно дог. №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021р. та акту №Х0000940 від 21.12.2021р. (в т. ч. ПДВ - 8 591,67 грн.) (_019_); - платіжне доручення №272078 від 21.11.2022 на суму 142 278,06 грн. (призначення платежу: оплата за послуги з ремонту дефектоскопів згідно дог. №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021р. та акту №Х0000940 від 21.12.2021р. (в т. ч. ПДВ - 23 713,01 грн.) (_019_). Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Враховуючи, що предмет спору в частині стягнення боргу у розмірі 206 200,08 грн. припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду, суд дійшов висновку про необхідність закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у розмірі 206 200,08 грн. Також позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 0,1% річних у розмірі 99,99 грн., нараховані за період з 17.03.2022 по 09.09.2022., та інфляційні втрати у розмірі 20 476,20 грн., нараховані за період з квітня 2022 року по липень 2022 року. Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 7.2 Договору погоджено, що сторони відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України встановили, що розмір відповідальності замовника за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим Договором становить 0,1% річних від простроченої суми грошових зобов`язань за цим Договором. Отже, як вбачається з п. 7.2 Договору, сторонами погоджено інший розмір процентів - 0,1% річних від простроченої суми. Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Виходячи зі змісту зазначених норм законодавства, початком для нарахування 0,1% річних за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Таким чином, правомірним є нарахування 0,1% річних за прострочення оплати виконаних робіт на загальну суму 206 200,08 грн. з 18.03.2022 (наступний день за останнім днем строку визначеного п. 4.3 Договору) по 09.09.2022 (визначена позивачем кінцева дата нарахування). Суд здійснивши перерахунок 0,1% річних (з врахуванням визначеного судом початку періоду нарахування 0,1% річних), прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача 0,1% річних у розмірі 99,43 грн. В іншій частині заявлені до стягнення 0,1% річних у розмір 0,56 грн. обраховані невірно, оскільки позивачем невірно визначено дату з якої відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, а відтак задоволенню не підлягають. Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат (з врахуванням визначеного позивачем початку періоду нарахування інфляційних втрат), прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 20 476,20 грн. За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" підлягають частковому задоволенню із стягненням з Акціонерного товариства "Українська залізниця" 0,1% річних у розмірі 99,43 грн. та інфляційних втрат у розмірі 20 476,20 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу у розмірі 206 200,08 грн. необхідно закрити провадження, у зв`язку з відсутністю предмету спору. В іншій частині в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав. Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В той же час, ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Враховуючи, що провадження у даній справі за позовом, який подано позивачем 19.09.2022 засобами поштового зв`язку, відкрито 28.09.2022, то розгляд справи №910/9612/22 по суті почався з 31.10.2022. Борг у розмірі 206 200,08 грн. сплачений відповідачем після звернення позивача до суду засобами поштового зв`язку - 19.09.2022 та відкриття провадження у справі - 28.09.2022, а отже в спір про стягнення боргу та нарахованих на нього 0,1% річних та інфляційних втрат виник внаслідок неправильних дій відповідача, а саме - неналежного виконання своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Такі дії відповідача щодо сплати суми боргу фактично являються визнанням вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" про стягнення суми основного боргу. В свою чергу, частина боргу сплачена відповідачем 30.09.2022 та 21.10.2022 (відповідно до платіжних доручень №158561 від 30.09.2022 на суму 12 372,00 грн., №205238 від 24.10.2022 на суму 51 550,02 грн.), тобто до початку розгляду справи по суті, а отже суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення 50 відсотків судового збору в цій частині з відповідача, а 50 відсотків судового збору повернути позивачу з Державного бюджету України. В іншій частині судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" просить покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" у своєму позові наводило попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікував понести у зв`язку із розглядом даної справи, згідно якого позивач зазначав, що очікує понести витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 10 000,00 грн. При цьому, частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем у порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано копію Договору про надання правничої допомоги (адвокатських послуг) від 01.08.2022 (надалі - Договір про надання правничої допомоги), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив", як клієнтом, та адвокатом Смагіною Ганною Юріївною, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта в господарських, адміністративних, кримінальних, цивільних справах (спорах) в суді, в правоохоронних органах, при проведенні слідчих дій, перевірок, що стосуються клієнта або проводяться його володінні тощо, перед будь-якими юридичними особами та фізичними особами, за що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар (п. 1.1 Договору про надання правничої допомоги допомоги). На підтвердження виконання адвокатом зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги позивачем надано копію Додаткової угоди №1 від 01.08.2022 до Договору про надання правничої допомоги (надалі - Додаткова угода до Договору про надання правничої допомоги), п. 1 якої передбачено, що на виконання умов основного договору, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правничу допомогу та представляти інтереси клієнта з питань стягнення з АТ "Українська залізниця" грошової суми - заборгованості за Договором №Л/В-21833/НЮ від 02.12.2021, укладеним між клієнтом та АТ "Українська залізниця", включаючи суми штрафних санкцій за договором. Відповідно до п. 3 Додаткова угода до Договору про надання правничої допомоги сторони погодили наступну орієнтовну вартість послуг адвоката з надання професійної правничої допомоги до Договору про надання професійної правничої допомогу (адвокатських послуг) від 01.08.2022 щодо стягнення грошової суми з АТ "Українська залізниця": - аналіз обставин справи, збір доказів по справі, надсилання адвокатських запитів, вироблення правової позиції, роз`яснення клієнту прав і обов`язків (1 год./2 000,00 грн.) - підготовка, оформлення позовної заяви/відзиву на позовну заяву/зустрічної позовної заяви/відповіді на відзив/письмових заперечень/мирової угоди/апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу/касаційної скарги/відзиву на касаційну скаргу/додаткових письмових пояснень, розрахунку/контррозрахунку ціни позову (включаючи розрахунок неустойки, % річних, інфляційних втрат та ін. нарахувань), судового збору, їх подача до суду з урахуванням складності справи (2 год./4 000,00 грн.); - підготовка, оформлення та подача заяв та клопотань з процесуальних питань (2 год./1 000,00 грн.); - участь адвоката у судових засіданнях (1 засідання/2 000,00 грн.); - компенсація витрат адвоката на сканування, друк, копіювання документів, ведення адвокатського досьє, поштові витрати (1 год./1 000,00 грн.). У відповідності до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Відповідач, заперечуючи проти покладення нього на витрат позивача на правничу допомогу, зазначає, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати у визначеному розмірі з урахуванням наступного. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. Так, адвокатом Смагіною Ганною Юріївною було подано до суду позовну заяву в межах даної справи, при цьому вчинення такої процесуальної дії презюмує здійснення адвокатом аналізу обставин справи, збір доказів по справі, надсилання адвокатських запитів, вироблення правової позиції, роз`яснення клієнту прав і обов`язків; підготовку, оформлення позовної заяви, здійснення розрахунку ціни позову (включаючи розрахунок неустойки, % річних, інфляційних втрат та ін. нарахувань), судового збору, їх подача до суду з урахуванням складності справи. Таким чином, надання таких послуг не потребує додаткового підтвердження, оскільки подання даної позовної заяви вже підтверджує їх фактичне надання адвокатом позивачу. Пунктом 3 Додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги, передбачено, що компенсації підлягають витрати адвоката на сканування, друк, копіювання документів, ведення адвокатського досьє та поштові витрати (1 год./1 000,00 грн.). При цьому, обсяг, вартість та факт понесення таких витрат не є очевидним, тому підлягає підтвердженню відповідними доказами (платіжні доручення, квитанції, фіскальні чеки, тощо), однак в матеріалах справи міститься лише фіскальний чек, який підтверджує понесення поштових витрат (направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача), - №0200253256914 від 19.09.2022 на суму 35,00 грн. Отже, відшкодуванню підлягають лише поштові витрати у розмірі 35,00 грн. Крім того, пунктом 3 Додаткова угода до Договору про надання правничої допомоги, визначено, що адвокатом, зокрема, було надано послуги з підготовки, оформлення та подачі заяв та клопотань з процесуальних питань та участь адвоката у судових засіданнях, однак жодних процесуальних заяв та клопотань в межах даної справи адвокатом подано не було, а розгляд справи №910/9612/22 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто жодного засідання у даній справі не було, Такі послуги не надавались адвокатом позивачу, а отже відшкодуванню не підлягають. Таким чином, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, приймаючи до уваги, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а саме - у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань з оплати виконаних робіт, суд вважає обґрунтованим розмір витрат у сумі 6 035,00 грн. за 4 години часу витраченого адвокатом на аналіз обставин справи, збір доказів по справі, надсилання адвокатських запитів, вироблення правової позиції, роз`яснення клієнту прав і обов`язків (1 год./2 000,00 грн.); підготовку, оформлення позовної заяви, здійснення розрахунку ціни позову (включаючи розрахунок неустойки, % річних, інфляційних втрат та ін. нарахувань), судового збору, їх подача до суду з урахуванням складності справи (2 год./4 000,00 грн.); поштові витрати (35,00 грн.), тобто без урахування послуг з підготовки, оформлення та подачі заяв та клопотань з процесуальних питань та участь адвоката у судових засіданнях, а також компенсації витрати адвоката на сканування, друк, копіювання документів та ведення адвокатського досьє (3 965,00 грн.). Крім того, позивач, просить суд у рішенні зазначити про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 0,1% річних на суму заборгованості до моменту виконання цього рішення в частині боргу. Згідно приписів ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. В той же час, оскільки відповідачем було сплачено суму у розмірі 206 200,08 грн. у повному розмірі, то підстави для нарахування 0,1% річних на суму боргу відсутні.

Резолютивна частина:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" задовольнити частково. 2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (03006, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 57/3; ідентифікаційний код 23522853) 0,1% річних у розмірі 99 (дев`яносто дев`ять) грн. 43 коп., інфляційні втрати у розмірі 20 476 (двадцять тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 20 коп., відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 035 (шість тисяч тридцять п`ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 921 (дві тисячі дев`ятсот двадцять одна) грн. 69 коп. Видати наказ. 3. Закрити провадження у справі №910/9612/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 206 200,08 грн. 4. В іншій частині в задоволенні позову відмовити. 5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімлаборреактив" (03006, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 57/3; ідентифікаційний код 23522853) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 479 (чотириста сімдесят дев`ять) грн. 94 коп., сплачений згідно платіжного доручення №7857 від 09.09.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи. Видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду. Суддя Р.В. Бойко

Результат: partial