Вид судочинства: commercial
Суддя: Гулевець О.В.
Дата ухвалення: 2012-06-22 00:00:00+03

Обставини справи:
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спірний обєкт нерухомості належить до єдиної транспортної системи, органом уповноваженим здійснювати управління яким є Міністерство інфраструктури України. Позивач зазначає, що відповідачем, в порушення розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. № 651-р Про схвалення Концепції Державної програми реформування залізничного транспорту та інших нормативних актів не вчинено дій по оформленню та видачі правовстановлюючих документів на спірне майно, що свідчить про невизнання ним прав держави на спірний об'єкт і порушує права і охоронювані законом інтереси Міністерства інфраструктури України, як органу, уповноваженого управляти спірним майном. Розглянувши матеріали справи, оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 Закону України Про транспорт державне управління в галузі транспорту здійснюють центральний орган виконавчої влади в галузі транспорту, місцеві ради народних депутатів та інші спеціально уповноважені на те органи відповідно до їх компетенції. Указом №581/2011 від 12.05.2011р. Президента України затверджено Положення про Міністерство інфраструктури України, відповідно до п.1 якого Міністерство інфраструктури України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики у сферах авіаційного, автомобільного, залізничного, морського і річкового, міського електричного транспорту та у сферах використання повітряного простору України, туризму, діяльності курортів, метрополітенів, дорожнього господарства, забезпечення підготовки та реалізації в Україні інфраструктурних проектів для виконання завдань і заходів з підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, інших міжнародних спортивних подій, забезпечення безпеки руху, навігаційно-гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства. За змістом вказаного нормативно-правового акту позивач є центральним органом виконавчої влади у сфері транспорту, дорожнього господарства, туризму та інфраструктури. Підпунктом 5 пункту 4 зазначеного Положення встановлено, що Міністерство інфраструктури України здійснює відповідно до законодавства функції з управління обєктами державної власності, майном підприємств, установ, організацій, що належать до сфери його управління, здійснює контроль за діяльністю господарських структур. Згідно із ч.2 ст.73 Господарського кодексу України орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Відповідно до п.1.1 статуту Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця, вказана юридична особа заснована на державній власності, відноситься до сфери управління Міністерства транспорту України (орган управління майном), та підпорядкована Державній адміністрації залізничного транспорту України. Державне територіально-галузеве обєднання Південно-західна залізниця є основною організаційною ланкою на залізничному транспорті, що здійснює забезпечення перевезення пасажирів і вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі, виробничу та комерційну діяльність з метою одержання прибутку (доходу). Пунктом. 4.2 Статуту визначено, що майно Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця є державною власністю і належить відповідачу на праві повного господарського відання. Здійснюючи право повного господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи до нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому статуту. Джерелом формування майна Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця у п.4.3 Статуту визначено: майно, передане залізниці центральними та місцевими органами виконавчої влади; мано Укрзалізниці, що є державною власністю, передане залізниці; доходи, одержані від усіх видів своєї діяльності, передбачених цим статутом; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів; капітальні вкладення та дотації з бюджету; безоплатні або благодійні внески, пожертвування організацій, підприємств і громадян; придбання майна іншого підприємства; інше майно, набуте на підставах, не заборонених законодавством. Відповідно до доданих до матеріалів справи технічного паспорта, складеного Комунальним підприємством Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна станом на 08.09.2011р., довідкою відокремленого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця № БМЕУ-1-6/706 від 09.04.2012 р. спірне нерухоме майно обліковується на балансі та знаходяться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця. Нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 знаходиться за земельній ділянці, яка належить відокремленому підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця на праві користування, що підтверджується витягом з бази даних Державного земельного кадастру станом на 26.11.2007р. та за яку відповідач сплачує земельний податок. Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень проводиться місцевим органом державної реєстрації прав того реєстраційного (кадастрового) округу, в якому розміщена нерухомість або більша за площею її частина. Реєстрація прав власності на нерухоме майно в Україні здійснюється відповідно до п. 1.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 (далі - Тимчасове положення) та інших нормативних документів. Згідно з п. 1.2 Тимчасового положення державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об'єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьвід 01.07.2004 р. № 1952-ІУ та п. 1.4 Тимчасового положення речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави в особі органів, уповноважених управляти державним майном, територіальних громад, іноземців, осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав підлягають обов'язковій державній реєстрації. До набрання чинності Законом України Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьта інших законодавчих актів Українивстановлено, що відомості до Реєстру прав власності на нерухоме майно (далі - Реєстр прав) вносять Бюро технічної інвентаризації за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 р. № 651-р Про схвалення Концепції Державної програми реформування залізничного транспорту, наказами Міністерства транспорту та зв'язку України від 04.03.2008 р. № 249 Про введення в дію рішення Колегії від 26.02.2008 р. № 4 та від 06.11.2008р. № 1347 Про введення в дію рішення колегії від 27.10.2008 № 37, окремими дорученнями Міністра транспорту та зв'язку України від 23.01.2008р. № 132/16/11-08; від 05.09.2008р. № 1505/16/11-08; від 21.07.2008р. № 1268/16/11-08; від 05.09.2008р. № 1505/16/11-08 на державне територіально-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця було покладено обовязок щодо оформлення права державної власності, що перебувають на балансі підприємства та закріплені за ним на праві господарського відання. Державне територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця у передбаченому законодавством порядку не вчинило дії для проведення реєстрації права державної власності на нерухоме майно - будівлі. Статтею 170 Цивільного кодексу України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Відповідно до статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом. Статтею 326 Цивільного кодексу України визначено, що у державній власності є майно, в тому числі грошові кошти, які належать державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами. Приписами статті 3 Закону України Про управління об'єктами державної власностівід 21.09.2006 № 185-У встановлено, що об'єктами управління державної власності є, зокрема, майно, що передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям. Статтею 4 Закону встановлено, що суб'єктами управління об'єктами державної власності є, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожен субєкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права. Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України власність в Україні може існувати у формі приватної, державної або комунальної. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання прав. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому чисті грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави України право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Відповідно до ч. 3 ст. 136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Суд бере до уваги, що жодна фізична чи юридична особа не заявила про порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів до відокремленого підрозділу Київська дирекція залізничних перевезень державного територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця щодо здійснення нею права володіння чи користування даними обєктами нерухомого майна. Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Під час розгляду справи, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, доказів вчинення дій направлених на оформлення права державної власності на спірне майно суду також надано не було. Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, а також беручи до уваги те, що визнання права власності у судовому порядку не суперечить засадам цивільного законодавства, суд дійшов висновку про те, що спірне майно є власністю держави Україна та знаходиться в господарському віданні Державного територіально-галузевого обєднання Південно-західна залізниця, уповноваженим органом управління яким є Міністерство інфраструктури України, у звязку з чим, позовні вимоги Міністерства інфраструктури України є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. Беручи до уваги зміст клопотання позивача про розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позов задовольнити повністю. 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнати право власності держави Україна в особі Міністерства інфраструктури України (01135, м. Київ, пр-т. Перемоги, 14, код 37472062) на обєкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Федорова Івана,32 та знаходиться в господарському віданні державного територіально-галузевого обєднання "Південно-Західна залізниця", а саме: будівля ДС (літера "1В" за Технічним паспортом), загальною площею 2458,3 м2, інвентарний номер 010321, рік побудови 1905р. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Повне рішення складено: 26.06.2012р. Суддя\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~О.В. Гулевець

Результат: granted