Вид судочинства: civil
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що рішенням виконкому Коростенської міської ради від 17.05.1977 року №252 їй виділено земельну ділянку розміром 600 квадратних метрів за адресою [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку. Договором між нею та виконкомом Коростенської міської ради від 24 січня 1978 року земельна ділянка передана їй в постійне користування. Будівництво було завершено в 1978 році, проте державна реєстрація будинку проведена не була. В серпні 2021 року вона звернулась до відділу з державної реєстрації ЦНАП Коростенської міської ради для проведення державної реєстрації права власності на будинок. В підтвердження права власності нею було подано документи, які підтверджують виділення їй земельної ділянки для будівництва, договір про передачу земельної ділянки в користування в оригіналі, технічний паспорт на будівлю з спорудами. Проте у зв`язку з тим, що надані документи мають пошкодження в проведенні державної реєстрації права власності на будинок їй відмовлено та рекомендовано звернутися для вирішення питання до суду. Просить визнати за нею право власності на будинок [ADDRESS] . Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 04.11.2021 року), відзив на позов не подав. Вимоги позовної заяви визнав в повному обсязі, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до рішення виконкому Коростенської міської ради від 17.05.1977 року №252 позивачу виділено земельну ділянку розміром 600 квадратних метрів за адресою [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку. Договором між позивачем та виконкомом Коростенської міської ради від 24 січня 1978 року земельна ділянка передана їй в постійне користування. Будівництво було завершено в 1978 році, проте державна реєстрація будинку проведена не була. В серпні 2021 року позивач звернулась до відділу з державної реєстрації ЦНАП Коростенської міської ради для проведення державної реєстрації права власності на будинок. Позивачу відмовлено в державній реєстрації права власності на будинок, оскільки правовстановлюючі документи мають пошкодження. Тоюто, право власності позивача не визнається органом, який провожить державну реєстрацію права. Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що позивачеві було виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку, будинок збудовано, однак в реєстрації об`єкта нерухомості позивачеві відмовлено через пошкодження правовстановлюючих документів. У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до статті 42 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються : технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно із вимогами ст.328 Цивільного кодексу України "Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом". Відповідно до ст.182 та 331 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, їх виникнення, підлягають державній реєстрації. Право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не ивзнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити. Визнати право власності [PERSON] , [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] . Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Результат: granted