Вид судочинства: administrative
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №380/13109/21 за позовом [PERSON] до Головного управління Національної поліції у Львівській області, позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови 09.07.2021 у внесенні змін до пункту наказу ГУНП у Львівській області №159 о/с від 01.06.2020 щодо формулювань причин звільнення [PERSON] зі служби в поліції з 01.06.2020 (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції); зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка,34 ЄДРПОУ 40108833) внести зміни у наказ №159 о/с від 01.06.2020 щодо формулювань причин звільнення [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) на п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію України» (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) з проведенням відповідних розрахунків при звільненні з поліції через хворобу з 01.06.2020. Судові витрати з відповідача не стягнуто. Від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в порядку, визначеному ст.ст. 143, 252 КАС України, у якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10800,00 грн. Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. Частиною 1 ст. 252 КАС України, передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Окрім того суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України). Оскільки розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за доцільне розгляд цієї заяви здійснити у порядку письмового провадження. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. За правилами ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом з`ясовано, що представник позивача на доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії): - договір-доручення №5/2 на представництво інтересів та надання правової допомоги від 01.03.2021; - додаткову угоду 31 від 04.03.2021; - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер про надання правової допомоги; - акт приймання-здавання виконаних робіт та акт надання послуг від 15.12.2021 згідно з якими загальна вартість виконаних робіт та наданих послуг склала 10800,00 грн. Водночас згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Така позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.05.2018 у справі №910/8443/17. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права. Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. У справі "Est/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04; остаточне рішення 02.06.2014) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19). Також, суд зважає на характер позову, нескладність предмету спору, відсутність репутаційних ризиків та публічного інтересу до справи. Таким чином, з врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до предмета спору, виходячи з конкретних обставин справи обсягу наданих доказів та змісту виконаних послуг, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 3000,00 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача.

Резолютивна частина:
1. Заяву представника позивача - задовольнити частково. 2. Стягнути на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (ЄДРПОУ 40108833) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. 3. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Результат: partial