Вид судочинства: criminal
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] у період часу з 24.06.2024 по 29.09.2024, діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство відносно своєї співмешканки [PERSON] , з якою вони спільно проживають в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, що призвело до психологічних та фізичних страждань і погіршення якості життя потерпілої, а саме [PERSON] неодноразово вчиняв стосовно [PERSON] дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні, застосуванні фізичної сили, чим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, що виразилося у формі втрати позитивних емоцій, психологічних та фізичних страждань, а також погіршення якості життя. Так, 24.06.2024 близько 13 год 55 хв. в [ADDRESS] [PERSON]. вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного і фізичного характеру, а саме: висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю останній та вчинив домашнє насильство. За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29.08.2024 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Крім того, 24.06.2024 близько 15 год. 40 хв. в [ADDRESS], [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного і фізичного характеру, а саме: висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вдарив ліктем в потилицю, чим міг завдати шкоду психічному та фізичному здоров`ю останній та вчинив домашнє насильство. За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.08.2024 він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень. Також, 08.09.2024 близько 17 год. 30 хв. в м. Ніжині, Чернігівської області, вул. Георгія Вульфа, буд. 1А, біля магазину, [PERSON] висловлювався нецензурною лайкою в сторону [PERSON] , чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої. За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Того ж дня о 22 год. 00 хв. в [ADDRESS], висловлювався нецензурною лайкою в бік матері співмешканки [PERSON] чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої. За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Крім того, [PERSON] не виконав терміновий заборонний припис, який винесено за місцем проживання з 08.09.2024 18 год. 00 хв. по 11.09.2024 року 18 год. 00 хв., а саме заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою [PERSON] . За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За вищевказаними фактами, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2024 [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Крім того, 29.09.2024 близько 18 год. 30 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоду психічному здоров`ю останній та вчинив домашнє насильство. За вказаним фактом стосовно [PERSON] складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10.10.2024 він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу розмірі двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцяти п`яти) гривень. Однак, будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно потерпілої [PERSON] , [PERSON] належних висновків не зробив та знову, 29.09.2024 близько 20 год.00 хв., перебуваючи у будинку за місцем їх спільного проживання за адресою: [ADDRESS] , умисно вчинив відносно своєї співмешканки [PERSON] , з якою спільно проживають однією сім`єю, проте не перебувають у шлюбі між собою, домашнє насильство, що полягало у висловлюванні нецензурною лайкою в адресу [PERSON] та погрозах фізичною розправою, тим самим викликав у неї побоювання за свою безпеку та життя, спричинивши емоційну невпевненість, та призвівши до психологічних страждань і погіршення якості її життя, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст. 3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Відповідно до ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», [PERSON] своїми вищевказаними умисними діями вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства. [PERSON] , [INFO] , будучи особою, яка згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною, 15.11.2024 був доставлений до [INFO] за адресою: [ADDRESS] , працівниками Національної поліції України під час спільної роботи з [INFO] щодо виявлення осіб, які ухиляються від виконання свого військового обов`язку та не прибули до РТЦК та СП, під час загальної мобілізації. 15.11.2024 військовозобов`язаному [PERSON] для визначення ступеня його придатності до військової служби, під час мобілізації на особливий період як військовозобов`язаного, начальником [INFO] [PERSON] надано направлення для проходження військово-лікарської комісії, однак [PERSON] відмовився від його отримання, що підтверджується актом про відмову громадянина від отримання повістки (офіційного повідомлення, виклику, проходження військово лікарської-комісії, психологічного тестування) від 15.11.2024. 15.11.2024 начальником [INFO] [PERSON] доведено до [PERSON] для ознайомлення попередження про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України, однак останній відмовився від проходження військово-лікарської комісії. Таким чином, своїми умисними протиправними діями [PERSON] , будучи військовозобов`язаним, скоїв ухилення від військового обліку після попередження зробленого начальником [INFO] , всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, грубо порушуючи ст. ст. 1, 33, 34, 35 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку. Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та надав показання, що з квітня 2020 року проживає з [PERSON] спільно як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Коли він перебував у стані алкогольного сп`яніння [PERSON] на нього через це сварилася, а він у відповідь також на неї сварився, нецензурно лаявся, погрожував фізичною розправою. Викладені в обвинувальному акті обставини не заперечував. Щодо ухилення від військовго обліку зазначив, що відмовився отримувати направлення для проходження військово-лікарської комісії, оскільки приблизно у 2007 році отримав травми у ДТП, а тому має поганий стан здоров`я. Також має дорослу дочку, яка є інвалідом з дитинства по зору, та наразі є заміжня, і якій він надає допомогу. У скоєному каявся, запевняв, що домашнього насильства більше вчиняти не буде, алкогольні напої вживати перестав, готовий припинити ухилятися від військового обліку і пройти військово-лікарської комісії, яка й має визначити стан його придатності до військової служби. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження, потерпілою, не оспорюється доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій, фактичні обставини кримінального правопорушення в межах обвинувачення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку. Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміновані обвинуваченому діяння повністю доведені і вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи, та за ч. 1 ст. 337 КК України - ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення і відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ст.126-1 КК) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 337 КК). Обставиною, що пом`якшує покарання [PERSON] за вчинення обох кримінальних правопорушень є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] , не встановлено. [PERSON] . 44-річний дорослий працездатний чоловік з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштований, перебуває у шлюбних відносинах без реєстрацї шлюбу, неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу захворювання на алкоголізм. Ураховуючи особу винного та зазначені конкретні обставини справи, відношення [PERSON] до скоєного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги і висловлену у судовому засіданні думку потерпілої про необхідність систематичної явки [PERSON] на реєстрацію, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, та за ч. 1 ст. 357 КК України призначити покарання у виді штрафу, а оскільки має місце сукупність кримінальних правоопрушень, остаточне покарання визначити за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого [PERSON] і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2019 у справі № 223/100/17, за якими якщо остаточне покарання засудженому призначається на підставі ст.70 КК (сукупність кримінальних правопорушень), із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не складення, відповідно захід примусу у виді штрафу поглинається більш суворим покаранням, рішення про його самостійне виконання є хибним. Суд також вважає за доцільне [PERSON] на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці. Згідно з ч. 3 ст.91-1 КК України за потреби даний захід може бути продовжено на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців. Суд ураховує висновки Верховного Суду, колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, викладені у постанові від 25.06.2024 у справі № 167/871/23 про те, що строки обмежувальних заходів у виді проходження програми для кривдників за вчинення домашнього насильства визначаються Кримінальним кодексом України, що узгоджується з нормами Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся, речові докази відсутні. Долю документів слід вирішити згідно з ст. 100 КПК України. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 337 КК України, та призначити йому покарання: - за ст. 126-1 КК України - пробаційний нагляд строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків на підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; - за ч. 1 ст. 337 КК України - штраф у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим [PERSON] призначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків на підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки [PERSON] на облік уповноваженим органом з питань пробації. Застосувати до [PERSON] обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці. DVD-R диск з відеозаписом з [INFO] , визнаний документом постановою дізнавача від 20.11.2024, - зберігати у матеріалах кримінального провадження, що перебувають у розпорядженні прокурора. На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору. Суддя [PERSON]

Результат: guilty