Вид судочинства: civil
Суддя: Балабай С. С.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивачка звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 20.02.2009 між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб, про що у встановленому законом порядку компетентним органом державної реєстрації актів цивільного стану, було зроблено відповідний актовий запис за номером 142 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини, що суперечить уявленням про сім`ю, права та обов?язки подружжя. Сторони спільно не проживать, спільне господарство не ведеться, шлюб набув формальних ознак. Відповідач часто влаштовує сварки з позивачем без будь-яких на те причин, принижує її гідність, в результаті чого страждають їх діти, в присутності яких це відбувається. Всі намагання налагодити подружнє життя та створити належні умови для виховання та розвитку дітей виявились безрезультатними. Вважає подальше життя неможливим та таким, що суперечить її законним правам та інтересам. Збереження сім`ї неможливе, оскільки втрачені взаємні почуття любові та поваги. Спір щодо поділу майна відсутній. У зв`язку з наявністю спільних дітей, розірвати шлюб в позасудовому порядку не є можливим, тому позивач вимушений звернутися з цим питанням до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку. Через канцелярію суду позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Через канцелярію суду відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.02.2009 позивач уклав шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.02.2009. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України). шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (частина перша статті 55 СК України). Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей (частина 3 статті 109 СК України). Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 114 та абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Cуди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року № 605/434/18 (провадження № 61-3235св19): Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вирішення судом питання про прізвище, яке бажає мати той з подружжя, який змінював його під час державної реєстрації шлюбу, залежить від зазначення відповідних вимог у поданих до суду заяві або позові. Встановивши, що шлюбно-сімейні відносини припинені, шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, проживають окремо, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя, та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Згідно з частиною другою статті 141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати документально підтверджено квитанцією від 14.08.2024 у сумі 1211 грн. 20 коп. Тому, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір, статті 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задовольнити. Розірвати шлюб, зареєстрований 20.02.2009 у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. витрат зі сплати судового збору. Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Результат: granted