Вид судочинства: criminal
Суддя: Олещенко В. І.
Дата ухвалення: 2021-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 17 вересня 2016 року, близько 20 години 30 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта [NUMBER] , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив військову частину - польова пошта [NUMBER] , яка на той час розташовувалась у [ADDRESS] . Наказом командира військової частини [NUMBER] від 05.03.2020 №49 солдата [PERSON] було виключено зі списків особового складу військової частини [NUMBER] . Так, солдат [PERSON] обов`язки військової служби з 17.09.2016 року по 04.03.2020 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, займаючись особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби. Своїми умисними\~діями,\~що виразились\~у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України. Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з Харківського районного суду Харківської області обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що він проходив службу у військовій частині польова пошта [NUMBER] та у вересні 2016 року їх з іншими військовослужбовцями повинні були направити в зону АТО. Він злякався та самовільно залишив військову частину, поїхав додому. Весь час до 2020 року він мешкав за місцем реєстрації, працював. У скоєному каявся. Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції. З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Враховуючи показання обвинуваченого [PERSON] , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України. Вирішуючи питання про призначення [PERSON] покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин справи, особу винного, котрий раніше не судимий, позитивно та посередньо характеризується за місцем служби. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено. Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання [PERSON] можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення [PERSON] і попередження нових кримінальних правопорушень. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід [PERSON] не обирався. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі статті 76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Суддя\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: guilty