Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Оксентюк В. Н.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
Вказаною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15 жовтня 2013 року о 02 год. 40 хв., в м. Ковелі по провулку Шевченка керував автомобілем «ВАЗ 2101» д.н. [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. У поданій апеляційній скарзі [PERSON] не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій вказує, що обране йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим. При визначенні виду стягнення суд не врахував його матеріального та сімейного становища, оскільки він ніде не працює, проживає з батьками пенсіонерами, а за допомогою автомобіля заробляє гроші. Зазначає, що вину визнав та у вчиненому щиро розкаюється. Просить постанову Любомльського районного суду від 29 листопада 2013 року щодо нього змінити та накласти стягнення у виді громадських робіт. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга [PERSON] до задоволення не підлягає з наступних підстав. Висновок суду першої інстанції про вчинення [PERSON] адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин вказаних у постанові від 29 листопада 2013 року, ґрунтується на досліджених в суді першої інстанції доказах. Кваліфікація дій [PERSON] за ч.1 ст.130 КУпАП є правильною і ним в апеляції не оспорюється. Доводи [PERSON] про накладення на нього надто важкого стягнення, не заслуговують на увагу з наступних підстав. Відповідно до ст. 33 КУпАП при визначенні виду стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу винного, його матеріальний стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Визначаючи [PERSON] за ч. 1 ст. 130 КУпАП вид і розмір стягнення суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався, зокрема врахував, що останній вчинив умисне правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпечність, дані про особу правопорушника, а тому вірно призначив йому стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, яке передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено. Тому, підстав для зміни постанови суду першої інстанції і призначення [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у виді громадських робіт, тобто стягнення, яке у відповідності до вимог ст. 24 КУпАП та санкції ч.1 ст. 130 цього Кодексу є тяжчим, ніж позбавлення права керування транспортними засобами, немає. Посилання апелянта, що він ніде не працює, проживає з батьками пенсіонерами, а автомобіль у сім'ї є єдиним джерелом доходів, в матеріалах справи немає. Таких доказів [PERSON] також не приєднав і до апеляційної скарги. Тому ці обставини не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення. На підставі викладеного та

Резолютивна частина:
Апеляційну скаргу [PERSON] залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду від 29 листопада 2013 року щодо нього - без зміни. Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. Суддя Апеляційного суду Волинської області В.Н.Оксентюк

Результат: denied