Вид судочинства: civil
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]»як [PERSON], яка померла 17.11.2010 року. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 17.11.2010 року померла її мати, якій на праві власності належала 1/3 частка квартири № 15 на вул. К.Левицького, 87 у м. Львові. Позивач не скористалась своїм правом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у зв’язку з психологічною травмою після смерті близької людини, а надалі чекала вирішення даного питання мирним шляхом із своєю сестрою - відповідачем [PERSON] 06.10.2011 року нотаріусом було надіслано повідомлення про прийняття або відмову від спадщини. 12.10.2011 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво не видано з мотивів пропущення строку на прийняття спадщини. У зв’язку з чим просить визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов в повному обсязі, надала пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Крім цього, пояснила, що їй було відомо про встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви до нотаріальної контори, однак спочатку вона не подавала таку заяву у зв’язку з психологічною травмою після смерті матері, а в подальшому чекала коли її повідомить сестра, яка також є спадкоємцем майна та не хотіла сама подавати відповідну заяву, щоб не псувати з нею відносини. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову та пояснили, що позивачу ніхто не перешкоджав у поданні заяви нотаріусу для прийняття спадщини. Натомість відповідач вчасно подала таку заяву та повідомила нотаріуса про іншого спадкоємця –свою сестру. Вказали, що позивач не навела жодних поважних причин за яких вона пропустила строк на подання такої заяви, та не надала будь-яких доказів. При цьому, подання нею заяви у встановлені строки не могло негативно вплинути на відносини сторін. Просили відмовити в позові за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради –[PERSON] в судовому засіданні пояснив, що до складу спадкового майна входить частка квартири, яка належала на праві приватної власності особі на час її смерті, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк подала інший спадкоємець, тому будь-які права [PERSON] міської ради не порушені. За таких обставин у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та винесення рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що мати сторін Баб»як О.М. померла 17.11.2010 року, про що засвідчує свідоцтво про смерть серії 1-СГ № 230861 від 17.11.2010 р. (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно –частка квартири № 15 на вул. К.Левицького, 87 у м. Львові, належної їй на праві спільної сумісної власності. Заповіт померлою за час життя не складався. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно проживала її дочка [PERSON], що сторонами не оспорюється та стверджується матеріалами справи. Спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України є діти спадкодавця –позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 06.05.2011 року державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 186 на ім’я Баб»як [PERSON] на підставі заяви від 06.05.2011р. про прийняття спадщини за законом, яка була подана дочкою покійної [PERSON] Як вбачається з матеріалів вказаної спадкової справи, 12.10.2011 р., майже через одинадцять місяців після смерті матері, позивач [PERSON] звернулася в Четверту [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом, де їй роз’яснили право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що після смерті матері в неї була психологічна травма, а надалі вона не подавала заяву щоб не погіршилися відносини з сестрою. Жодних інших поважних причин як у позовній заяві так і в судовому засіданні позивачем не наведено. При цьому, [PERSON] ствердила, що їй було відомо про встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. При цьому, в силу ст. 1270 ЦК України, така заява повинна бути подана в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день оголошення її померлою. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ст. 1272 ЦК України). Однак, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»роз’яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов’язані з об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на викладене, підставою для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними, при цьому обов’язок доведення поважності таких причин лежить саме на позивачеві. Як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтувала та не довела підставність своїх вимог, крім цього, наявні докази, вказують на те, що позивач без поважних на те причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Так, [PERSON] достовірно знала про визначений законом шестимісячний строк для подання заяви. Крім цього, суд не вбачає яким чином подання нею заяви у встановлений строк могло негативно вплинути на відносини між сторонами. При цьому, така підстава не є тими об’єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення вказаних дій. Таким чином, суд прийшов до переконливого висновку щодо безпідставності позовних вимог, тому відмовляє в їх задоволенні.

Резолютивна частина:
В позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради, третя особа Четверта [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]»як [PERSON] - відмовити.

Результат: other