Вид судочинства: criminal
Суддя: Ярова Л. С.
Дата ухвалення: 2013-12-18 00:00:00+02

Обставини справи:
09.10.2013 року в с. Липовеньке Голованівського району Кіровградської області обвинувачені [PERSON] та [PERSON] за попередньою змовою в період часу з 11 години до 13 години з метою реалізації умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, прийшли на територію місцевого кладовище, розташованого по вул. Шубіна, де шляхом вільного доступу демонтували, таємно викрали та обернули на свою користь 3 металеві лавки на загальну вартість 760 гривень, які належать [PERSON]; металеву лавку вартістю 140 гривень, належну [PERSON], металеву лавку вартістю 160 грн. належну [PERSON]; металеву лавку вартістю 160 грн., належну [PERSON], металевий стіл вартістю 240 гривень належний [PERSON], металевий стіл вартістю 350 гривень належний [PERSON], металеву лавку вартістю 260 гривень належну [PERSON], металеву лавку вартістю 160 гривень, належну [PERSON], металеву лавку вартістю 240 гривень та металевий стіл вартістю 300 гривень, належні [PERSON]; металеву лавку вартістю 170 гривень належну [PERSON]. Спільними протиправними діями [PERSON] та [PERSON] завдана матеріальна шкода потерпілій [PERSON] в розмірі 760 гривень, потерпілому [PERSON] в розмірі 140, потерпілій [PERSON] - 160 гривень; потерпілій [PERSON] - 160 гривень; потерпілому [PERSON] - 240 гривень; потерпілій [PERSON] - 350 гривень; потерпілому [PERSON] - 260 гривень; потерпілій [PERSON] - 350 гривень; потерпілій [PERSON] - 540 гривень; потерпілому [PERSON] - 170 гривень відповідно. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] своїми умисними, протиправними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно за попередньою змовою групи осіб вчинили кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 185 КК України. Окрім того вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2013 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. Відповідно до направлення Голованівської кримінально-виконавчої інспекції [PERSON] направлено для відбування покарання до Капітанської сільської ради, де останній повинен був приступити до роботи з 23 серпня 2013 року. Відповідно до встановленого графіку в період з 01 вересня по 27 вересня 2013 року обвинувачений [PERSON] Повинен був відбути 80 годин громадськіх робіт. Однак [PERSON] згідно графіку в період з 01.09.2013 року по 22.09.2013 року відпрацював 60 годин громадських робіт, а в період з 23.09.2013 року по 27.09.2013 року без поважних причин на роботи не виходив, допускав прогули, тобто ухилявся від відбування призначеного покарання. Так, станом на 29 жовтня 2013 року [PERSON] відбув лише 60 годин громадських робіт. Таким чином, [PERSON] ухилився від відбування громадських робіт, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України. Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що він не відпрацював по графіку 20 годин громадських робіт, оскільки кожного дня він працював більше ніж по 4 години, відтак думав, що йому їх зарахують на наступні дні. Він двічі отримував попередження з КВІ та необхідність прибути на відпрацювання, проте залишив їх поза своєю увагою. Окрім того, обвинувачений [PERSON] пояснив, що в жовтні 2013 року до нього прийшов [PERSON], з яким вони говорили про те, як заробити гроші. Він запропонував [PERSON] викрасти з кладовища лавочки, здати їх на металобрухт та заробити гроші. Того дня вони сіли на мотоцикл [PERSON] та поїхали на кладовище с. Липовенке. Мотоцикл залишили в кущах, а самі пішли на кладовище виривати лавочки та столики. Лавочки та столики виривали руками, ті, які міцно тримались у землі, вони не чіпали. Все викрадене майно вони здали на пункті прийому металобрухту, за що отримали 340 гривень, які разом витратили. Обвинувачений [PERSON] вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що 09.10.2013 року він прийшов до [PERSON]. В розмові останній запропонував йому викрасти з кладовища лавочки, на що він погодився. Вони поїхали на мотоциклі [PERSON] на кладовище в с. Липовеньке, де з нього викрали металеві лавочки та столики, які здали в пункт прийому металобрухту та отримали гроші, скільки грошей було він не пам'ятає, так як гроші брав [PERSON]. Потерпіла [PERSON] в судовому засіданні показала, що одного дня [PERSON] їй повідомила, що на кладовищі біля могили її рідних немає столика. Столик легко можна було зняти, оскільки вони нещодавно його там поставили. Матеріальні збитки їй ніхто не відшкодував. Потерпіла [PERSON] в судовому засіданні показала, що від своїх знайомих їй стало відомо, що хтось викрав з могили її рідних в с. Липовеньке столики та лавочки. Виявилось, що обвинувачені демонтували 3 лавочки, а столики демонтувати не змогли, бо вони масивні та були міцно закріплені. Матеріальні збиткі їй не відшкодовані. Потерпіла [PERSON] в судовому засіданні показала, що їй зателефонували знайомі та повідомили, що на могилі її рідних, яка знаходиться в с. Липовеньке немає лавочки, столик залишився на місці. Матеріальні збитки їй не відшкодовані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона займає посаду начальника КВІ Голованівського району. 14.08.2013 року з Голованівського районного суду надійшло розпорядження та копія вироку суду, відповідно до якого [PERSON] повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт. Засудженого [PERSON] було викликано до КВІ, де йому було роз'яснення правила та вимоги по відпрацюванню громадських робіт, видане направлення до Капітанської сільської ради Голованівського району, де було складено графік відпрацювання [PERSON] громадських робіт. 23.08.2013 року [PERSON] з'явився до Капітанської сільської ради, віддав направлення, сказав, що йде в лікарню і на відпрацювання до кінця серпня більше не з'явився. 27.08.2013 року після особистої перевірки місця відпрацювання громадських робіт [PERSON], якого не було на місці, був складений акт. Також вона зверталась із відповідними запитами до лікарні, згідно наданих відповідей [PERSON] за медичною допомогою не звертався та на лікуванні не перебував. Таким чином з 23.08.2013 року по 30.08.2013 року [PERSON] не працював жодного дня. Після цього [PERSON] був викликаний до КВІ, де йому винесено попередження. З вересня ним було відпрацьовано лише 60 годин. Графік відпрацювання був змінений, не відпрацьовані години за серпень місяць були перенесені на вересень. [PERSON] не відпрацював 20 годин громадських робіт. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сільським головою в с. Капітанка, [PERSON] знає, так як його сім'я перебуває на обліку як неблагонадійна. 23.08.2013 року працівники сільської ради повідомили їй, що приходив [PERSON] на відпрацювання, але до роботи так і не приступив, на наступні дні він також не з'явився. З 02.09.2013 року [PERSON] приходив на відпрацювання, проте з 21.09.2013 року він знову перестав з'являтися на відпрацювання громадських робіт. 26.09.2013 року вона особисто прийшла до нього до дому, зробила зауваження, проте він не відреагував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює касиром в Капітанській сільській раді, знає [PERSON] як односельчанина. 23.08.2013 року [PERSON] прийшов в сільську раду з направленням на відпрацювання, пообіцяв прийти на 14 годину, проте так й не прийшов. На відпрацювання [PERSON] з'явився лише 02.09.2013 року, останні п'ять днів по графіку [PERSON] так й не приходив, він не відпрацював 20 годин громадських робіт, про які йому було відомо, оскільки він підписував відповідний графік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він працює інспектором КВІ Голованівського району. Він знає, що [PERSON] судом було призначене покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. 22.08.2013 року [PERSON] було викликано до КВІ, де він ознайомився із умовами відбування покарання. Проте, до відпрацювань не приступив. 27.08.2013 року здійснено перевірку місця відпрацювання [PERSON], за результатами якої складено акт. [PERSON] пояснив, що він хворів, проте у лікарню за медичною допомогою не звертався. [PERSON] не відпрацював 20 годин, факту перевиконання [PERSON] громадських робіт встановлено не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона працює начальником дільниці ПАТ "Вторинні ресурси". На початку жовтня точної дати вона не пам'ятає, до неї на мотоциклі приїхав [PERSON] разом із [PERSON], які привезли різні металеві предмети: труби, листи а також дрібні деталі для того, щоб здати їх на металобрухт.. Вона зважила ці предмети, їх вага була 200 кг., після чого вона віддала гроші за метал у сумі 340 грн.. На наступний день до неї приїхали працівники міліції та вилучили ці предмети. Потерпілі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявами про розгляд кримінального провадження без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених вони не мають. Крім повного визнання вини обвинуваченими [PERSON] та [PERSON], їх винуватість підтверджується показаннями потерпілих та свідків, а також зібраним по справі доказами, а саме: Витягами з ЄРДР від 11.10.2013, 12.10.2013 року про те, що в ніч на 10.10.2013 року в с. Липовеньке Голованівського району з території кладовища невідомі особи викрали та обернули на свою користь металеві лавки та столики. (т. 2 а.с. № 11, 31, 41, 62, 74, 84, 95, 106, 117), а також витягом з ЄРДР від 22.10.2013 року про те, що [PERSON] не відпрацював 20 годин громадських робіт (т. 2 а.с. №132). Протоколом огляду місця події від 10.10.2013 року, а саме території кладовища в с. Липовеньке, відповідно до якого виявлені та зафіксовані місця, з яких було викрадено металеві лавочки та столи (т. 2 а.с.180-196 ). Протоколом огляду місця події від 10.10.2013 року, де на території ПАТ "Вторинні ресурси" були виявлені металеві деталі та вироби голубого та зеленого кольору у вигляді столів, лавок та труб різного діаметру (т. 2 а.с. № 218-222). Заключеннями експерта № В-1338 від 12.10.2013 року, № В-1336 від 12.10.2013 року, №В-1338/1 від 12.10.2013 року, №В-1339/1 від 12.10.2013 року, №В-1336/1 від 12.10.2013 року, № В-1337 від 12.10.2013 року, №В-1340 від 12.10.2013 року, № В-1340/2 від 12.10.2013 року, № В-1339/2 від 12.10.2013 року, № В-1339 від 12.10.2013 року, № В-1337/1 від 12.10.2013 року, № В-1340/1 від 12.10.2013 року про вартість предметів, що були викрадені з території кладовища в с. Липовеньке. (_т. 2 а.с. № 230, 240, 250, 260, 271, 281, 295, т. 3 а.с. № 9, 20,31, 42, 54). Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2013 року за участі обвинуваченого [PERSON], де останній вказує місця на кладовищі в с. Липовеньке, з яких він спільно із обвинуваченим [PERSON] викрав металеві лавочки та столи; місце, де викрадені вироби ними були складені, а також напрямок руху на мотоциклі після крадіжки (т. 3 а.с. № 100-116). Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2013 року за участі обвинуваченого [PERSON], де останній вказує місце, на якому вони із [PERSON] залишили мотоцикл; місця на кладовище в с. Липовеньке, з яких викрали металеві лавки та столи, а також напрямок руху після вчинення крадіжки (т. 3 а.с. № 117-133). Вироком Голованівського районного суду від 11 липня 2013 року, яким [PERSON] призначено покарання у вигляді 80 годин громадських робіт(т. 2 а.с.138,139). Направленням у Капітанську сільську раду для відбування громадських робіт [PERSON] (т. 2 а.с. № 140). Підпискою [PERSON] про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт (т. 2 а.с. № 141). Графіком відпрацювання громадських робіт [PERSON] (т. 2 а.с. № 163). Табелем відпрацювання громадських робіт [PERSON] (т. 2 а.с. №164). Актом перевірки виконання робіт у вигляді громадських робіт від 27.08.2013 року та 27.09.2013 року , яким встановлено, що [PERSON] не прибув на відпрацювання, причини неявки не повідомив (т. 2 а.с. №149, т. 2 а.с. 165). Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинувачених [PERSON] та [PERSON] у вчиненні крадіжки повторно та за попередньою змовою групою осіб доведена повністю . Їх дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, так як вони за попередньою змовою повторно вчинили таємне викрадення майна з території кладовища в с. Липовеньке. Також вина [PERSON] повністю доведена в ухиленні від відбування громадських робіт, призначених за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2013 року, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз'ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої та середньої тяжкості, дані про особу та обставини, що пом'якшують і обтяжують його покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину. Так, [PERSON] негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на "Д" обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставиною, що пом'якшуює відповідальність суд вважає перебування на його утриманні малолітньої дитини. Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого [PERSON], судом не встановлено. Суд, визначаючи міру покарання [PERSON] бере до уваги дані, характеризуючі особу обвинуваченого, його неодноразові судимості, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дійшов висновку, що до нього слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, ніде не працює, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на "Д" обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Обставин, що пом'якшують відповідальність обвинуваченого [PERSON] суд не встановив. Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого [PERSON] відповідно до ст. 67 КК України суд вважає рецидив злочину. Суд, визначаючи міру покарання [PERSON] бере до уваги дані, характеризуючі особу обвинуваченого, його неодноразові судимості, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дійшов висновку, що до нього слід обрати міру покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
Визнати винуватим [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання: - за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 1 місяць. - за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання [PERSON] у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. З урахуванням положень ст. 72 КК України перевести не відбуте покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11 липня 2013 року у вигляді 20 годин громадських робіт на 2 дні 4 години позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання та остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців 2 (двох) днів позбавлення волі. Визнати винуватим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Обрати [PERSON] міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою та взяти його під варту з зали суду. Обрати [PERSON] міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою та взяти його під варту з зали суду. Строк відбування покарання [PERSON] відраховувати з 18 грудня 2013 року. Строк відбування покарання [PERSON] відраховувати з 18 грудня 2013 року. Речові докази в кримінальному провадженні: мотоцикл марки "МТ 10-36" з державним номерним знаком [NUMBER] передати [PERSON] на зберігання. Металеві вироби (столи, лавки, труби та інші дрібні деталі), що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Голованівського РВ УМВС України в Кіровоградській області передати за належністю законним володільцям. Особову справу №19/2013р. [PERSON] залишити при матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до Кіровоградського апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. Суддя Л. С. Ярова

Результат: guilty