Вид судочинства: administrative
Суддя: Андрущенко-Луценко С. В.
Дата ухвалення: 2018-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
17.11.2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову вказував на те, що 09 листопада 2017 року приблизно о 17 год. він керував автомобілем [NUMBER] і був безпідставно зупинений працівниками поліції, які не могли чітко пояснити підстави зупинки керованого транспортного засобу. Своє посвідчення водія він їм предявив сидячи в салоні автомобіля, але в руки не передавав. В подальшому відносно нього працівником поліції було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 126 ч.1 КУпАП за якою він немов би керував автомобілем не маючи при собі (не предявив для огляду) посвідчення водія. Він заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення наполягаючи на складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Незважаючи на це працівником поліції всупереч Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року №1376 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови працівником поліції не було йому розяснено його прав. Також відповідач не задовольнив його клопотання про забезпечення правовою допомогою при розгляді адміністративного матеріалу, чим також було порушено його право на захист. Зміст резолютивної частини постанови не відповідає вимогам закону, а саме: відповідач наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що не відповідає санкції статті 126 ч. 1 КУпАП. В резолютивній частині постанови не зазначено повністю його анкетні дані. Стаття 126 ч.1 КУпАП за якою на нього накладено стягнення , є нормою з банкетною диспозицією. Незважаючи на це, в описовій частині постанови відповідач чітко не зазначив, який саме пункт ПДР ним був порушений. Зважаючи на викладене просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення винесену 09 листопада 2017 року поліцейським СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] серії БР №982261 про накладення на нього адміністративного стягнення по ст. 126 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач поліцейський СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що о 16 год. 21 хв. 09.11.2017 року надійшло повідомлення із служби 102 про те, що в с. Красногорівка Великобагачанського району їздить автомобіль ВАЗ бежевого кольору, водій якого перебуває в стані алкогольного спяніння, що стало підставою для подальшої зупинки даного автомобіля. Водій автомобіля [PERSON] не предявив на вимогу працівника поліції посвідчення водія, зважаючи на що він склав відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.1 КУпАП та притягнув його за дане порушення ПДР до адміністративної відповідальності. Позивач не заперечував своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не вимагав складення протоколу про адміністративне правопорушення. Права порушнику при розгляді адміністративного матеріалу розяснювалися та він не вимагав участі захисника при розгляді такого матеріалу. В постанові дійсно він не зазначив яке конкретно стягнення накладено на порушника, зазначивши 425. При цьому він мав на увазі гривні. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 09 листопада 2017 року поліцейським СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] в смт. Велика Багачка було винесено постанову серії БР №982261 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (не зазначено чого саме, гривень чи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) на позивача [PERSON] за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом не маючи при собі (не предявив для перевірки) посвідчення категорії «В». У відповідності з ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, поліцейський СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] є належним відповідачем у справі. Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Згідно ст.245 КУпАП своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом є завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення. Ст.246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. У відповідності з ст.279 КУпАП, якою встановлений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази. Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. У відповідності з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування позивачем автомобілем при відсутності посвідчення водія, в т.ч. протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, відповідачем під час розгляду справи судом, в т.ч. на пропозицію суду, не надано, тому суд приймає до уваги пояснення позивача про обставини накладення адміністративного стягнення. Не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, суд вважає, що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинна компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання чи недотримання посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. На запит суду не надано жодних доказів вчиненого [PERSON] правопорушення. Таким чином, відсутність фотофіксації, відеозапису або протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення. Оскільки не надано доказів того, що [PERSON] під час складання оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення визнавав та не оспорював допущене порушення і адміністративне стягнення, що на нього накладається, то згідно з вимогами ч.5 ст.258 КУпАП уповноважена посадова особа була зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, чого зроблено не було. Крім того, суд приходить до переконання, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення поліцейським СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] було порушено ст. 59 Конституції України та ст. 268 КУпАП , згідно яких кожна особа має право на правову допомогу. [PERSON] наполягав на присутності захисника при розгляді відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення. Противного відповідачем не доведено, а отже суд констатує порушення права на захист при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Стосовно змісту постанови про адміністративне правопорушення, серії БР №982261 від 09 листопада 2017 року судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Відповідач, маючи відповідну інформацію про імя та по батькові порушника не зазначив його в резолютивній частині постанови, що фактично призводить до неможливості її виконання в примусовому порядку. В постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис порушення, що навіть за умови надання його суду призвело б до визнання такого запису недопустимим доказом по справі. Адміністративне стягнення зазначене відповідачем в постанові, не відповідає санкції ч.1 ст. 126 КУпАП, якою передбачено відповідальність водія у виді штрафу в розмірі двадцяти пяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідачем в постанові зазначено, що на позивача [PERSON] накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 (чотириста двадцять пять) . При цьому не зазначено чого саме: гривень, чи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що призвело знову ж таки до неконкретності постанови та неможливості її виконання. При призначенні адміністративного стягнення у виді штрафу посадова особа зобовязана вказати як кількість неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чого вимагає санкція статті 126 ч.1 КУпАП так і грошову суму, яка підлягає сплаті. На підставі викладеного, суд вважає, що постанова серії БР №982261 від 09.11.2017 року про накладення на позивача [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (не зазначено чого саме), винесена з порушенням закону, за відсутності доказів події правопорушення та без урахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Належних доказів правомірності свого рішення відповідач під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч.2 ст.71 КАС України, не надав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним рішення. Отже суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] задовольнити. Визнати не чинною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БР №982261, винесену поліцейським СРПП №2 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області [PERSON] 09 листопада 2017 року про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення по ст.126 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 (чого саме не зазначено) та закрити справу про адміністративне правопорушення . Рішення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення . Суддя: [PERSON]

Результат: granted