Вид судочинства: criminal
Суддя: Стоцька Л. А.
Дата ухвалення: 2019-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
Обвинувачений [PERSON] у березні 2018 року вчинив умисні кримінальні правопорушення при наступних обставинах: Так, [PERSON] спільно із інспектором роти № 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ДПП [PERSON] в кінці березня 2018 року у вечірній час доби за місцем проживання потерпілого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вони представились працівниками Управління патрульної поліції в Чернівецькій області та запросили [PERSON] вийти на вулицю, а [PERSON] з метою надання видимості законності їхнім діям, пред`явив потерпілому службове посвідчення працівника поліції. [PERSON] повідомив [PERSON] , що останній вчинив крадіжку номерних знаків з припаркованого неподалік вулиці Кобилянської в місті Чернівці автомобіля марки «Рено Трафік» з іноземною реєстрацією. [PERSON] відповів, що номерні знаки з вказаного автомобіля він викрав спільно зі своїми друзями [PERSON] та [PERSON] , але де саме вони знаходяться йому не відомо, оскільки він їх не ховав. Така відповідь не влаштувала [PERSON] та [PERSON] , після чого вони почали принижувати потерпілого нецензурною лайкою, наносити йому удари по різним частинам тіла. У результаті застосованого до нього фізичного та психологічного насильства [PERSON] втратив координацію руху та опинився в багажнику легкового автомобіля поліцейських. Після цього [PERSON] та [PERSON] зачинили багажне відділення та повідомили потерпілому, що він буде знаходитись там до тих пір, поки не вкаже на місце схову номерних знаків. Також [PERSON] та [PERSON] , яких потерпілий [PERSON] сприймав як інспекторів Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, повідомили йому, що додатково також замкнуть в багажному відділенні автомобіля О.Придія та Р.Чіварюка, після чого возитимуть там до тих пір, поки вони не згадають де саме заховані номерні знаки. [PERSON] та [PERSON] біля 20 - 30 хв. возили [PERSON] по місту, шукаючи його спільників, але не знайшовши їх випустили потерпілого та наказали самостійно шукати викрадені номерні знаки по вулиці Українській в м. Чернівці. Потерпілий їх знайшов та повернув поліцейським. Після цього, [PERSON] та [PERSON] декілька разів ударили потерпілого по ногам, знімаючи вказані події на відео за допомогою мобільного телефону. Під час цього [PERSON] та [PERSON] поцікавились у [PERSON] розміром грошових коштів, які той заробляє упродовж місяця шляхом викрадення номерних знаків з подальшим поверненням їх потерпілим особам за грошову винагороду. [PERSON] повідомив їм, що таким чином заробляє біля 10000 гривень на місяць. Почувши це, [PERSON] висловив [PERSON] вимогу, що відтепер один раз на тиждень він повинен платити їм по одній тисячі гривень за те, щоб мати змогу «працювати» таким чином, тобто й надалі вчиняти крадіжки номерних знаків. У свою чергу [PERSON] , будучи особою, відносно якої судом відповідно до норм КПК України обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. до 07 год., сприймаючи [PERSON] та [PERSON] як працівників органів поліції, які в силу свого службового становища можуть вжити заходів, в результаті яких для [PERSON] настануть негативні наслідки у вигляді притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжки номерних знаків, злякався можливих додаткових проблем з боку вказаних осіб. При цьому, [PERSON] , знімаючи ці події на відео, також підтвердив, що може влаштувати [PERSON] великі проблеми, якщо він відмовиться щотижнево передавати їм грошові кошти у визначеній ними сумі по одній тисячі гривень. Сприймаючи висловлені [PERSON] та [PERSON] погрози як такі, що надходять від службових осіб, наділених відповідним службовим становищем та владними повноваженнями, побоюючись настання для нього додаткових негативних наслідків, в тому числі пов`язаних із притягненням до кримінальної відповідальності, побоюючись повторного застосування до нього фізичного та психологічного насильства погодився на незаконні вимоги щодо передачі грошових коштів у визначеному [PERSON] та [PERSON] розмірі. Після отримання такої згоди останні записали номер мобільного телефону [PERSON] та повідомили, що зв`яжуться з ним додатково. У кінці квітня на початку травня 2018 року [PERSON] на мобільний телефон зателефонував [PERSON] та повідомив, що оскільки з тих пір, як [PERSON] погодився на щотижневу передачу визначеної раніше суми коштів, пройшло вже чотири тижні, то йому з [PERSON] необхідно передати кошти в сумі 4 тисячі гривень. На це [PERSON] відповів, що у нього немає грошей і він не може виконати їх вимогу. [PERSON] це не цікавило і він наказав [PERSON] шукати відповідну суму коштів для подальшої передачі їм. Ввечері того ж дня [PERSON] зателефонував [PERSON] та повідомив, що має лише 800\~гривень, у відповідь на що останній почав кричати та погрожувати, вимагаючи передачі всієї суми коштів в розмірі 4000 гривень. Почувши від [PERSON] пояснення щодо відсутності коштів, [PERSON] висловив вимогу першочергового надання не менше половини попередньо визначеної суми, тобто коштів в розмірі 2000 гривень. При цьому, з метою залякування потерпілого, [PERSON] повторно висловив обіцянку влаштувати проблеми фізичного та кримінально-караного характеру. Перебуваючи через психологічний вплив [PERSON] в стані остраху, побоюючись, що тривала розмова спонукає останнього до активного втілення своїх погроз, [PERSON] перервав розмову та вимкнув телефон на тривалий час, сподіваючись уникнути необхідності виконання незаконних вимог працівників патрульної поліції. Діючи з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння коштами [PERSON] , на початку травня 2018 року приблизно о 01 годині ночі, [PERSON] та [PERSON] повторно приїхали додому до потерпілого та запросили вийти до них на вулицю. Перебуваючи на вулиці біля будинку [PERSON] , вони під приводом звинувачень останнього в крадіжці іншого номерного знаку повторно висловили незаконну вимогу щодо передачі коштів в сумі 4000 гривень та встановили термін виконання цієї вимоги до кінця наступного дня. Водночас, через ненадання коштів у визначений термін, [PERSON] було визначено збільшений розмір коштів до 5000 гривень, які той має надати як задля уникнення нанесення тілесних ушкоджень і побоїв, так і притягнення до кримінальної відповідальності. Під час цієї розмови [PERSON] та [PERSON] продовжували в грубій формі вчиняти психологічний тиск на потерпілого, погрожуючи йому заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вбивством шляхом спалення живцем у гаражному приміщенні. Сформувавши у потерпілого стан, за яким він реально усвідомлював загрозу настання озвучених [PERSON] та [PERSON] наслідків, останні в якості закріплення своїх вимог повторно наголосили [PERSON] на необхідності надання визначеної ними суми коштів у строк до вечора наступного дня. Через відсутність грошових коштів виконати названі йому вимоги у встановлений строк [PERSON] не зміг, про що ввечері наступного дня в телефонній розмові повідомив [PERSON] . На це останній, усвідомлюючи, що [PERSON] сприймає його як працівника поліції наділеного владними повноваженнями, діючи з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння коштами потерпілого, поставив до відома [PERSON] , що на виконання своїх обіцянок вони із [PERSON] приїдуть додому до [PERSON] і знову його поб`ють, спричинивши шкоду здоров`ю. Усвідомлюючи послідовність неправомірної поведінки [PERSON] та [PERSON] та реальну реалізацію ними своїх погроз, маючи відповідні обґрунтовано підтверджені підстави, [PERSON] злякався за своє життя та здоров`я та, побоюючись бути завдяки втручанню вищевказаних осіб засудженим до реального позбавлення волі по кримінальних провадженнях, в яких він є підозрюваним та обвинуваченим, 15 травня 2018 року, у телефонній розмові повідомив [PERSON] про відсутність всієї потрібної суми та про готовність передати 1000 гривень. Почувши в нецензурній та різкій формі незадоволення [PERSON] та чергові погрози, задля уникнення реалізації таких погроз, [PERSON] зобов`язався відшукати до вечора ще 1000 гривень. На це опонент йому повідомив, що більше ніяких відстрочок не буде. Ввечері того ж дня, [PERSON] зателефонував [PERSON] та наказав вийти з дому, що останній і зробив. На вулиці він зустрівся із [PERSON] і [PERSON] та передав останньому 2000 гривень, зазначивши про відсутність в нього решти коштів в сумі 4000 гривень. На це [PERSON] , вчиняючи психологічний тиск на [PERSON] , наказав йому задля відшукання решти суми коштів залучити до своєї злочинної інших спільників та принести до кінця тижня решту коштів, що становило 4000\~гривень. Побоюючись за своє здоров`я, та з метою відтермінування фізичної розправи [PERSON] вказав, що намагатиметься в п`ятницю надати ці гроші. На це [PERSON] і [PERSON] вчергове висловили свої погрози [PERSON] . Не маючи коштів та, відповідно, побоюючись негативних наслідків через невиконання своїх зобов`язань, [PERSON] відключив свій мобільний телефон та ухилявся від зустрічі із ними. У перших числах червня, при з`явленні [PERSON] в мережі, йому знову зателефонував [PERSON] та в агресивній формі запитав чи той знайшов кошти. На висловлення [PERSON] про відсутність коштів та бажання зустрітись задля обговорення, [PERSON] пообіцяв особисто приїхати та побити [PERSON] . Побоюючись погроз [PERSON] , сприймаючи їх як цілком реальні, [PERSON] залишив місце проживання та декілька днів переховувався. Біля 16 год. 00 хв. 18.06.2018 [PERSON] зателефонував [PERSON] , однак телефон останнього був поза зоною зв`язку. Тоді він зателефонував [PERSON] та повідомив, що зібрав визначену суму коштів, у зв`язку з чим хотів з`ясувати подальший порядок дій. [PERSON] повідомив, що через деякий час [PERSON] зателефонує [PERSON] , від якого він отримає вказівки щодо подальших дій. Приблизно через 10 хвилин після вказаної розмови [PERSON] зателефонував [PERSON] , якому потерпілий також довів до відома про збір необхідної суми коштів, на що той повідомив, що вони зустрінуться ввечері та наголосив на необхідності постійного перебування на зв`язку. Біля 21 год. 30 хв. 18.06.2018 [PERSON] отримав від [PERSON] вказівку щодо необхідності прибуття для зустрічі з метою передачі коштів біля кільця аеропорту, поруч із автозаправочною станцією ANP. Через 15-20 хвилин [PERSON] прибув на вказане місце, про що повідомив по телефону [PERSON] , однак останній наказав потерпілому рухатись далі по вулиці Миколаївській до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, де чекати на них. Біля 22 год. 00 хв. 18.06.2018 [PERSON] знову зателефонував [PERSON] та наказав підійти в провулок до залізничного переїзду, де між ним та [PERSON] з [PERSON] відбулась зустріч. Під час цієї зустрічі [PERSON] та [PERSON] , яких [PERSON] сприймав як працівників поліції, одержали, використовуючи службове та владне становище [PERSON] , завдяки та на підставі неодноразових попередніх вимог, поєднаних з погрозою життю та застосуванням насильства, грошові кошти в сумі 5000 гривень. Крім того, [PERSON] діючи умисно та цілеспрямовано, у невстановлений органом досудового розслідування спосіб та час, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, який без мети збуту, перевозив та зберігав при собі до 18.06.2018 року . 18.06.2018 року о 22 год. 35 хв. по вул. Миколаївській, в м Чернівці, напроти Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, працівниками прокуратури Чернівецької області, було затриманого [PERSON] в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України. У межах кримінально-процесуального затримання прокуроромвідділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Чернівецької області, юристом 1 класу [PERSON] було проведено особистий обшук, передбачений ст. 208 КПК України громадянина [PERSON] , в ході якого у внутрішній кишені, основної третьої кишені сумки чорного кольору, яка була одягнута через плече затриманого, виявлено згорток фольги сірого кольору із порошкоподібною речовиною білого кольору. Даний особистий обшук проводився в присутності понятих та з безперервною відеозйомкою. Вказаний згорток вилучений, упакований в окремий паперовий конверт, який прошитий ниткою білого кольору, опечатаний та скріплений підписам, прокурора, понятих, затриманого і печаткою «Для пакетів Прокуратура України*Прокуратура Чернівецької області». Так, згідно висновку експерта №483-Х від 31.07.2018 року, надана на дослідження порошкоподібна речовина , яка була вилучена під час особистого обшуку у сумочці [PERSON] містить в своєму складі наркотичний засіб-кокаїн, обіг яких обмежено. Маса кокаїну становить 0,5366 г. Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинуваченні обставинах вимагав кошти у потерпілого та зберігав при собі наркотичні засоби. У вчиненому щиро кається. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, \~заслухавши думку учасників процесу, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, \~суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, \~які ніким не оспорюються. Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого [PERSON] за ст.189 ч.2 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вимагав передати чуже майно з погрозою насильства над потерпілим за кваліфікуючими ознаками: вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Також, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого [PERSON] за ст. 309 ч.1 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він незаконно придбав, зберігав, перевозив наркотичні засоби без мети збуту. При призначенні обвинуваченому [PERSON] виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 189 КК України відноситься до тяжких, а злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, однак притягався до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд також\~враховує,\~що [PERSON] свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Наведену обставину суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] . Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого [PERSON] судом не встановлені. Статтею\~\~17\~Закону від\~23\~лютого 2006\~р.\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст.\~8\~Конституції України та Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі -Конвенція), дотримання принципу верховенства права є однією з умов демократичного суспільства. \~Зокрема,\~\~п. 1 ст. 5\~\~Конвенції зазначено: «Кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом». У справі «Гарькавий проти України`Європейський суд з прав людини зазначив, що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція. Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2004 року зазначив, що окремим виявом\~справедливості\~є\~питання\~відповідності покарання вчиненному злочину;\~категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.\~Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний\~підхід, неупередженість.\~Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному,\~а й те,\~що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і\~особою\~винного.\~Адекватність покарання\~ступеню\~тяжкості\~злочину випливає з принципу правової держави,\~із\~суті\~конституційних\~прав\~та\~свобод\~людини\~і громадянина, зокрема\~ права\~ на\~свободу,\~які\~ не\~можуть \~бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією\~України. На підставі\~викладеного,\~враховуючи ступінь\~тяжкості та\~конкретні обставини\~вчинених злочинів,\~обставину,\~що пом`якшує\~покарання та\~відсутність таких,\~що обтяжують\~покарання,\~відсутність претензій\~у потерпілої\~особи,\~особу винного,\~

Резолютивна частина:
Визнати винуватим [PERSON] , [INFO] визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 309 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання: -за ст. 189 ч. 2 КК України у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; -за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити [PERSON] покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України засудженого [PERSON] звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, зобов`язавши його протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнути з засудженого [PERSON] на користь держави понесені судові витрати за проведення експертиз у розмірі 1530 грн. 00 коп. Речові докази: грошові кошти у сумі 6000 гривень в кількості 30 купюр номіналом по 200 гривень кожна, які зберігаються в Чернівецькій філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» передати в дохід держави. На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Суддя Першотравневого \~ \~ \~ \~районного суду м.Чернівці \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: guilty