Вид судочинства: criminal
Суддя: Проценко О. М.
Дата ухвалення: 2019-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин. 16 січня 2016 року, приблизно о 04.00 годині, [PERSON] знаходився у квартирі, розташованій по [ADDRESS] , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, [PERSON] таємно, повторно, викрав зі столу у кімнаті вказаної квартири належний [PERSON] мобільний телефон «HTC ONE S», вартістю 1450 грн., з сім-картою мобільного оператора «МТС», яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності та належний [PERSON] мобільний телефон «NOMI I-503», вартістю 1599 грн. 20 коп., з картою пам`яті ємністю 4 Гб., вартістю 73 грн. та з сім-картою мобільного оператора «МТС», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, після чого [PERSON] з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілим [PERSON] матеріальну шкоду на суму 1450 грн., [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 1672 грн. 20 коп. Допитаний під час судового розгляду обвинувачений [PERSON] свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання про те, що дійсно, 16 січня 2016 року, він перебував у гостях у [PERSON] , який проживає в місті Знам`янка, точну адресу не пам`ятає і, після 24.00 год. [PERSON] запропонував сходити в гості до [PERSON] , на що він, обвинувачений, погодився. Приблизно о 4 год., вони прийшли до [PERSON] , жителя міста Знам`янка, назву вулиці не пам`ятає, в квартирі, крім [PERSON] , перебували ще 4 осіб, які вживали пиво. Перебуваючи на кухні квартири, між ним та [PERSON] виникла сварка, після якої він вирішив йти до місця проживання [PERSON] і, виходячи з квартири, побачив на столі в кімнаті два мобільних телефона. Впевневшись, що його ніхто не бачить, він взяв зі столу в кімнаті два мобільних телефона, марка одного "Леново", марку другого не пам`ятає і разом з [PERSON] пішли до місця проживання останнього. Приблизно о 9.00 год. цього-ж дня, на квартиру [PERSON] приїхали працівники міліції і він, обвинувачений, зізнався, що саме він викрав два мобільні телефони, після чого видав їх працівникам міліції. В скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати. Потерпілі [PERSON] , [PERSON] та її законний представник [PERSON] , до суду не з`явились, надали письмові заяви з проханням розглянути кримінальне провадження за їх відсутності. Враховуючи те, що обвинувачений [PERSON] в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. За таких обставин, суд вважає вину обвинуваченого [PERSON] доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. При призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] , суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин середньої тяжкості, особу [PERSON] , що він раніше судимий, суспільно-корисною працею займається не офіційно, має на утриманні малолітню дитину, досудову доповідь, відповідно до якої, [PERSON] має високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально - виховних заходів. До обставин, які пом`якшують покарання [PERSON] , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини в скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання [PERSON] , судом не встановлено. З урахуванням того, що дане кримінальне правопорушення [PERSON] скоїв 16 січня 2016 року, тобто до постановлення вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року, суд вважає за необхідне призначити [PERSON] покарання з урахуванням ч.4 ст.70 КК України. Враховуючи тяжкість скоєного [PERSON] кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення [PERSON] можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до останнього положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи [PERSON] , саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2016 року, за ч.2 ст.186 КК України, остаточно призначити [PERSON] покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, [PERSON] від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки. У відповідності зі ст.76 КК України, покласти на [PERSON] , на період іспитового строку, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Міру запобіжного заходу щодо [PERSON] тримання під вартою скасувати, звільнившостаннього з-під варти в залі суду негайно. Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «HTC ONE S», переданий на зберігання потерпілому [PERSON] - залишити останньому; мобільний телефон «NOMI I-503», з картою пам`яті ємністю 4 Гб., переданий на зберігання законному представнику неповнолітньої потерпілої [PERSON] - залишити останній. Вирок може бути оскаржений, з урахуванням ч.3 ст.349 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON]

Результат: guilty