Вид судочинства: commercial
Суддя: Резніченко Олена Юріївна
Дата ухвалення: 2019-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач 30.11.2018 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача 26027 грн 80 коп. заборгованості за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 21.11.2017 договору № 2111/17 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1762 грн витрат по сплаті судового збору, а також 8000 грн витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 04.12.2018 було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу без проведення судового засідання. Відповідач про відкриття провадження у даній справі був повідомлений належним чином, а саме 10.12.2018 отримав вказану ухвалу суду. Вищезазначений факт підтверджується даними з офіційного сайту «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/), а саме відстеженням відправлення по Україні за трек-номером 4050105084961. Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав. Заяв та клопотань по справі сторонами суду не надавалось. Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось. Суд, розглянувши справу за наявними у справі матеріалами, дослідивши докази, дійшов висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом з матеріалів справи було встановлено наступні фактичні обставини. 21.11.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 2111/17 про надання транспортно-експедиторських послуг по організації перевезення вантажів у міжміському та міжнародному сполученні (надалі - Договір), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією зазначеного договору (а.с.22-26). Згідно до п. 1.2 Договору позивач зобов'язався за плату і за рахунок відповідача організувати виконання транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних із перевезенням вантажів автомобільним, морським та/або авіаційним транспортом у міжміському і міжнародному сполученні. Згідно заявки відповідача ним були замовлені позивачу послуги з перевезення за маршрутом Креаццо, Італія-Блонє, Польща та Блонє, Польща - Суми, Україна. Позивач організував перевезення вантажів. Факт надання послуг підтверджується наступними документами: CMR; актом № 193661 про виконання транспортних послуг від 22.01.2018; інвойсом № 193661 від 22.01.2018; договором № 0101/2017 від 01.01.2017 перевезення вантажів у міжнародному сполученні та по території України, укладеним між позивачем та ПП «Глобус-Транс»; заявкою на перевезення вантажу № 193667 від 18.01.2018; CMR № 193661; актом надання послуг № 107 від 26.01.2018; рахунком-фактурою № 107 від 26.01.2018; платіжним дорученням № 2981 від 21.02.2018 (а.с.30-43). Загальна вартість послуг склала 26027,80 грн, про що зазначено у рахунку на оплату № 193661 від 25.01.2018 (а.с.28). Відповідно до п. 4.4 Договору оплата здійснюється на підставі виставлених рахунків. Згідно з п. 4.5 Договору строк оплати відповідачем 3-5 календарних днів з моменту вивантаження в гривні по курсу НБУ на дату оплати (якщо інше не зазначено в заявці) за умови надання до цього моменту копій документів: акту здачі-приймання робіт (надання послуг), рахунку, податкової накладної. Оригінали зазначених документів досилаються поштою. Датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок позивача. Позивач зазначає, що надав відповідачу разом з іншими документами акт надання послуг № 193661 від 26.01.2018, однак акт відповідачем підписаний не був. Оскільки вивантаження мало місце 23.01.2018 з передачею документів і з моменту виваження минуло більше 5 днів, то такі послуги підлягали оплаті. Крім того, позивач зазначає, що надіслав відповідачу претензію від 29.08.2018 № 2908/18, до якої повторно було надано рахунок на оплату та акт надання послуг, а також СMR та податкову накладну (а.с.49-50). Відповідач претензію отримав, однак на неї не відповів, оплату не здійснив. Факт отримання підтверджується описом, фіскальним чеком, службовим чеком та інформацією з офіційного сайту «Укрпошта» (а.с.51-52). Також, позивач зазначає, що по факту кожного перевезення ним було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 26.01.2018 № 32 (а.с.44-48). Оскільки відповідач кошти за послуги не сплатив, чим порушив норми чинного законодавства (підстава позову), то позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення боргу (предмет позову). Сторонами жодних сумнівів, стосовно копій поданих до матеріалів справи доказів, зазначено не було. Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідачем всі вищезазначені факти належними та допустимими доказами не спростовано, доказів сплати боргу не надано, як не надано. Надаючи юридичну оцінку вищезазначеним обставинам, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Судом встановлено, що сторони уклали Договір, яким передбачено обов'язок позивача надати транспортно-експедиторські послуги, а відповідача прийняти послуги та сплатити за них. Позивачем послуги були надані. Відповідачем зустрічне зобов'язання по оплаті послуг не виконано. Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, позивачем правильно обрано спосіб захисту порушеного права, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 26027,80 грн боргу є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача 8000 грн витрат на правничу допомогу. Разом з позовною заявою позивач надав суду докази на підтвердження надання йому правничої допомоги, а саме копії: договору № 103/18 від 18.10.2018 про надання професійної правничої (правової) допомоги; додатку № 1 до вказаного договору (специфікація № 1 від 18.10.2018); ордеру на надання правової допомоги від 18.10.2018; свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю № 3652; витягу з Єдиного реєстру адвокатів України; платіжного доручення № 3564 від 23.10.2018 (а.с.15-21). Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, які пов'язані з розглядом справи входять витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Суд, під час розподілу судових витрат, дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 8000 грн на правничу допомогу є непропорційною, відносно ціни позову та складності справи, а тому суд зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу позивача до 2600 грн. Стосовно витрат позивача зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн. Згідно до вимог п. 2ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернення з позовною заявою позивачем було сплачено 1762 грн. судового збору. Вищезазначений факт підтверджується платіжним дорученням № 3604 від 06.11.2018 (а.с.11). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені повністю, то витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1762 грн покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» до Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» про стягнення 26027 грн 80 коп.- задовольнити. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» (просп. Курський, буд. 6, м. Суми, 40020, код 00220434) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» (вул. Архітектора Вербицького, буд. 1п, м. Київ, 02068, код 36558274)26027 грн 80 коп. заборгованості, 1762 грн витрат по сплаті судового збору, 2600 грн витрат на правничу допомогу. 3. Видати позивачу - Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» - наказ після набрання рішенням законної сили. 4. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 5. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 6. Відповідно до п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Повні реквізити сторін: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортир Форвардинг» (вул. Архітектора Вербицького, буд. 1п, м. Київ, 02068, код 36558274). Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» (просп. Курський, буд. 6, м. Суми, 40020, код 00220434). Повне судове рішення складено 10.01.2019. Суддя О.Ю. Резніченко

Результат: granted