Вид судочинства: administrative
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Фізична особа-підприємець [PERSON] звернулась до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області від 02.07.2020 про стягнення адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. з СПД [PERSON] згідно постанови №203123 та постанов №№, 203124 203125, 203126, 203127, 203128, 203129, 203130, 203131, 203132, 203133, 203134, 203135, 203136, 203137, 203138, 203139, 203140, 203141, 203142, 203143, 203144, 203145, 203146, 203147, 203148, 203149, 203150, 203151 про стягнення адміністративно-господарського штрафу в сумі 680 грн. з СПД [PERSON] по кожній з постанов. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що працівниками управління Укратрансбезпеки 02.06.2020 складено акт №213891 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у якому зазначено, що 02.06.2020, о 06 год. 15 хв., у м.Славута, по вул.Миру, 44/2, згідно направлення на перевірку №003936 від 01.06.2020, проведено перевірку автобуса марки Мерседес-519. номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Вказує, що в акті зазначено, що водій [PERSON] здійснював перевезення пасажирів на міжнародному маршруті "Варшава-Хмельницький". На час перевірки не оформлено квитково-облікову документацію, а також відсутні роздруківки тахографа з 06.05.2020 по 02.06.2020, чим порушено розклад руху і здійснено посадку пасажирів поза АС. Порушено вимоги ст.ст.39, 53 ЗУ "Про автомобільний транспорт" та ЄУТР. Позивач зазначає, що зокрема, квитково-касовий лист за 01.06.2020 на маршрут "Варшава-Хмельницький", рейс №1010, автобус Мерседес, державний номер [NUMBER] , був у наявності (копія додається, оригінал знаходиться у позивача). Також додаються копії проїзних документів на пасажирів зазначеного рейсу. Пасажири поза межами автостанцій не забиралися і без квитків у автобусі пасажирів не було. Автобус прибув на автостанцію і мав відправлятися відповідно до розкладу руху автобусів на міжнародному маршруті Варшава-Хмельницький о 06:50, оскільки ФОП [PERSON] згідно дозволу № [NUMBER] здійснює перевезення за вказаним маршрутом (дозвіл і розклад додаються, оригінали знаходяться у позивача). Що стосується відсутності роздруківок тахографа з 06.05.2020 по 02.06.2020 на водія [PERSON] , то згідно "Бланку підтвердження діяльності" за 02.06.2020, відповідно до п.п.12, 13 та 16 якого водій [PERSON] з 10 год.45 хв 12.03.2020 до 05 год. 30 хв. 02.06.2020 знаходився у відпустці чи на відпочинку (копія бланку додається, оригінал знаходиться у позивача). Вказує, що незважаючи на наведені факти дотримання вимог чинного законодавства України при здійсненні зазначеного перевезення пасажирів, начальником управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 02.07.2020 винесено постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу №203124 №203125, №203126, №203127, №203128, №203129, №203130, №203131, №203132, №203133, №203134, №203135, №203136, №203137, №203138, №203139, №203140, №203141, №203142, №203143, №203144, №203145, №203146, №203147, №203148, №203149, №203150, №203151. Зазначає, що постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу є протиправними та підлягають скасуванню. Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач 16.11.2020 надав до суду відзив, в якому вказує, що 02.06.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області здійснено рейдову перевірку транспортного засобу Мерседес, номерний знак [NUMBER] на якому позивач здійснював пасажирські перевезення. Перевірка здійснювалась згідно щотижневого графіка проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області у період 01.06.2020 по 07.06.2020 та направлення на рейдову перевірку №003936 від 01.06.2020. Відповідач вказує, що в ході проведення перевірки було виявлено відсутність роздруківки з тахографа з 06.05.2020 по 02.06.2020, чим порушено вимоги ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", при цьому бланків підтвердження діяльності у водія також не було. Вважає спірні постанови правомірними, просив у задоволенні позову відмовити. Від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій вказує, що суб`єктом владних повноважень не доказано правомірність своїх рішень і не спростовано вимоги позовної заяви, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі письмові докази, оцінивши їх у взаємозв`язку та сукупності, суд зазначає наступне. Суд встановив, що 02.06.2020 на підставі направлення від 01.06.2020 №003936 посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області провели рейдову перевірку транспортного засобу позивача марки Мерседес реєстраційний номер [NUMBER] . За результатами перевірки, у зв`язку із не оформленою квитково-обліковою документацією та не надано роздруківки з тахографа з 06.05.2020 по 02.06.2020 водія [PERSON] чим порушено вимоги ст.53 Закону України "Про автомобільний транспорт", та складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №б/н від 02.06.2020. Начальник Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області 02.07.2020 на підставі акту перевірки виніс постанови №203124, №203125, №203126, №203127, №203128, №203129, №203130, №203131, №203132, №203133, №203134, №203135, №203136, №203137, №203138, №203139, №203140, №203141, №203142, №203143, №203144, №203145, №203146, №203147, №203148, №203149, №203150, №203151 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680 грн та №203123 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. Не погоджуючись із спірними постановами, позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, а також диспетчерського контролю за роботою автомобільних перевізників. Згідно п. 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1567 у разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи. Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ). Відповідно до частини 8 статті 53 Закону №2344-ІІІ, передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв. Згідно частини другої статті 48 Закону №2344-ІІІ документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. Відповідно до статті 18 Закону №2344-ІІІ з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством. У відповідності до п. 1.2 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.06.2010 №340 (далі по тексту - Положення) це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Згідно пункту 1.3 Положення вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ). Відповідно до пункту 6.1 Порядку встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Згідно пункту 1.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385) встановлено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Відповідно до п. 1.4 Інструкції адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування"; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР. Згідно пунктів 3.3, 3.6 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом зокрема: своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами, а також, наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа. З 20.12.2010 набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів підписаної в Женеві 01.07.1970 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Отже, водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки за поточний тиждень та попередні 28 календарних днів, тобто 29 тахограм. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.05.2019 у справі № 816/124/17, яка в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України враховується судом при вирішенні спірних правовідносин у цій справі. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач у позові не заперечує, що тахокарта у водія була відсутня, однак при цьому позивач зазначає, що водій знаходився у відпустці в цей період. За наявного протоколу перевірки та адаптації тахографа, який є основним аргументом справи, неможливо проконтролювати режим роботи і відпочинку водія під час здійснення перевезень пасажирів з м. Варшави до м. Хмельницький. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на "Бланк підтвердження діяльності" за 02.06.2020 згідно якого водій [PERSON] знаходився у відпустці чи на відпочинку, оскільки матеріали справи не містять доказів часу його виготовлення. Таким чином, позивач допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, а тому до нього правомірно на підставі абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовані санкції у вигляді штрафу. Суд звертає увагу позивача, що у справі №560/3858/20 за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування постанов, суд встановив, що в обох бланках підтвердження діяльності вказано, що водії знаходились у відпустці або на відпочинку з 10:00 годин 12.03.2020 до 14:30 годин 03.06.2020. При цьому, під час робочого дня 03.06.2020, а саме проходження медичного огляду водіїв, здійснення технічного огляду транспортного засобу механіком, підготовки транспортного засобу до рейсу, посадки пасажирів, а також при проведенні рейдової перевірки водіїв [PERSON] та [PERSON] фактично перебували у відпустці. Отже, суд зазначає, що оскільки у вказаній вище справі [PERSON] знаходився у відпустці до 14:30 годин 03.06.2020, а в справі що розглядається останній перебував у відпустці до 05:30 годин 02.06.2020, отже вказані відомості ставлять під сумнів питання перебування [PERSON] у відпустці. Наведене вище, є достеменним доказом того, бланк підтвердження діяльності був виготовлений після отримання позивачем акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №б\\н від 02.06.2020. Суд звертає увагу позивача, що заповнення щоденних реєстраційних листків режимів роботи праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом. Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення. Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач виконав процесуальний обов`язок доказування своєї позиції та підтвердив правомірність прийнятих ним постанов, натомість позивач не спростував факт порушення законодавства, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити. Оскільки, адміністративний позов задоволенню не підлягає, судові витрати та витрати на правничу допомогу позивачу не відшкодовуються.

Резолютивна частина:
В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця [PERSON] до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про застосування адміністративно - господарського штрафу від 02.07.2020 №203124 №203125, №203126, №203127, №203128, №203129, №203130, №203131, №203132, №203133, №203134, №203135, 0№203136, №203137, №203138, №203139, №203140, №203141, №203142, №203143, №203144, №203145, №203146, №203147, №203148, №203149, №203150, №203151- відмовити. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Результат: denied