Вид судочинства: commercial
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2018-01-16 00:00:00+02

Обставини справи:
Фермерське господарство "Фімаргл", с. Юрківка Оріхівського району Запорізької області звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя про зобов'язання Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області укласти додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 12, укладеного 21.04.2009 р. між Оріхівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "Фімагрл", зареєстрований Оріхівським відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за № 040927500318, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою до даного договору від 27.08.2014 р., відповідно до проекту додаткової угоди, направленого Фермерським господарством "Фімаргл" листом-повідомленням про поновлення оренди землі (в порядку узгодження з орендарем істотних умов договору) та отриманого Головним управлінням Держгеокадастру в Запорізькій області 09.10.2017 р. Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях ст. 16 ЦК України, Закону України "Про оренду землі" і полягають в тому, що 21.04.2009р. між Оріхівською районною державною адміністрацією як Орендодавцем та ФГ «Фімагрл» як Орендатором укладено Договір № 12 оренди земельної ділянки площею 21,3401 га (рілля) для ведення фермерського господарства. 16.10.2009р. вказаний Договір зареєстровано в Оріхівському відділі Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 040927500318. Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.01.2017р у справі №908/3079/16, Договір оренди земельної ділянки № 12, укладений 21.04.2009р. між Оріхівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Фімагрл», зареєстрований Оріхівським відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 040927500318, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою до даного договору від 27.08.2014р., визнано поновленим до 16.10.2017р. 12.09.2017р. ФГ «Фімаргл» згідно вимог п. 8 Договору № 12 звернулось до Головного управління Держземагенства в Запорізькій області з листом-повідомленням про поновлення оренди землі, який отримано адресатом 14.09.2017р. Листом-повідомленням від 28.09.2017р. № 27-8-0.6-5208/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовило в поновленні договору оренди земельної ділянки. 06.10.2017р. ФГ «Фімаргл» повторно направило до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області лист-повідомлення про поновлення оренди землі (в порядку узгодження з Орендарем істотних умов договору), який отримано адресатом 09.10.2017р. Листом-повідомленням від 25.10.2017р. № 27-8-0.6-5957/2-17 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області відмовило в поновленні договору оренди земельної ділянки. Позивач наголошує, що при дотриманні Орендарем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та узгодженні всіх істотних умов договору, Орендодавець був зобов'язаний укласти додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. Посилаючись на вищевикладене, просить позов задовольнити. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.11.2017 р. порушено провадження у справі № 908/2336/17, розгляд якої призначено на 12.12.2017 р. Ухвалою від 12.12.2017 р. розгляд справи відкладено на 16.01.2018 р. У додатковому письмовому пояснення позивач, посилаючись на положення ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначив, що процедура поновлення договору оренди земельної ділянки передбачає не лише направлення Орендарем проекту додаткової угоди та прийняття рішення Орендодавцем відповідного рішення, а ще й узгодження за необхідності істотних умов договору. До таких істотних умов відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відноситься розмір орендної плати. Перша додаткова угода до договору оренди земельної ділянки з розміром орендної плати 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки була укладена 27.08.2014р. Оскільки в подальшому Законами України від 28.12.14 № 78, від 21.12.16 № 1797 були змінені положення ст. 288 Податкового кодексу України щодо розмірів орендної плати, то при складанні проекту другої додаткової угоди позивач виходив з положень п. 288.5, пп. 288.5.1, пп. 288.5.2 Податкового кодексу України. З урахуванням положень ст. ст. 274, 275 Податкового кодексу України розмір орендної плати (у річному вимірі) визначається саме у договорі оренди з урахуванням законодавчо встановлених меж: мінімальної (0,3 відсотки нормативної грошової оцінки) та максимальної (12 відсотків нормативної грошові оцінки). Таким чином, на думку позивача, розмір орендної плати мав узгоджуватись саме під час розгляду додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки. Позивач відзначає, що відмовляючи в укладанні додаткової угоди відповідач не дотримався вимог ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо узгодження в разі необхідності істотних умов договору оренди земельної ділянки, а відразу ж відмовив у її укладанні. Хоча, відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав може бути примусове виконання обов'язку в натурі. Виходячи з вищевикладених обставин, позивач й просить зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Запорізькій області укласти Додаткову угоду до Договору оренди земельної ділянки № 12, укладеного 21.04.2009р. між Оріхівською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Фімагрл», зареєстрований Оріхівським відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 040927500318, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою до даного договору від 27.08.2014р., відповідно до проекту Додаткової угоди, направленого Фермерським господарством «Фімаргл» листом-повідомленням про поновлення оренди землі (в порядку узгодження з орендарем істотних умов договору) та отриманого Головним управлінням Держгеокадастру в Запорізькій області 09.10.2017р. Щодо факту припинення (неприпинення) дії договору оренди земельної ділянки від 21.04.09 № 12, то позивач виходить з того, що рішенням господарського суду Запорізької області від 16.01.2017р. (справа № 908/3079/16) Договір оренди земельної ділянки № 12, визнано поновленим до 16.10.2017р. Перший лист-повідомлення про поновлення оренди землі від позивача відповідач отримав 14.09.2017р., що не заперечується відповідачем. Таким чином, на думку позивача, лист-повідомлення про поновлення оренди землі подано ним не пізніше ніж за місяць до спливу дії договору оренди земельної ділянки, чим виконані вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Також, позивачем повідомлено суду, що ФГ«Фімагрл» не має заборгованості зі сплати орендної плати за Договором. Відповідач - проти позову заперечив. Свою правову позицію відповідач виклав у письмовому відзиву та у додатковому письмовому поясненні. Зокрема, відповідач зазначив, що з урахуванням вимог п. 8 Договору оренди землі та ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», граничною датою звернення позивача з вимогою поновити договір оренди було 16.09.2014р. При поновленні договору оренди землі, Головне управління скористалось правом внесення змін до істотних умов договору - 3 роки та встановило розмір орендної плати на рівні 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На підставі наказу між Головним управлінням та орендарем було укладено додаткову угоду від 27.08.2014р. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 21.04.2009р. Додаткова угода до договору була підписана орендодавцем та передана орендарю для підписання та проведення державної реєстрації. Так, 14.09.2017 р. ФГ «Фімаргл» вперше звернулось до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, як розпорядника земель сільськогосподарського призначення, з листом-повідомленням про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки терміном на 7 років та встановити 1 (один) відсоток від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. 28.09.2017р., на вище вказаний лист-повідомлення, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надало відповідь листом-повідомленням, яким відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки на тій підставі, що орендар, звернувшись з листом повідомленням запропонував внести зміни до істотних умов договору земельної ділянки в частині встановлення орендної плати в розмірі 1 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Дана пропозиція не узгоджується з нормами Податкового кодексу України. У зв'язку із зазначеним вище, переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки припиняється (ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). Отже, Головне управління зазначило про заперечення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки та зазначило, що договір буде вважатися припиненим 16.10.2017р. 10.10.2017р. позивач вдруге звернувся до Головного управління із листом-повідомленням, в якому зазначено строк договору оренди 7 років та річна орендна плата 7%. 25.10.2017р. Головним управління було надано відповідь листом, яким повідомлено що договір оренди закінчився, тому відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» зобов'язані повернути земельну ділянку на умовах, визначених договором. На думку відповідача, позовні вимоги в частині укладення додаткової угоди до договору оренди землі не відноситься до компетенції господарських судів, враховуючи положення п. 2.14 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2016р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин». Водночас, суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято. Головне управління, також, поділяє правову позицію, яка була сформована під час розгляду чисельних судових справ, в частині, що положення ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк не можуть бути примусом для власника земельної ділянки і передбачають право, а не обов'язок на переукладення договору оренди, враховуючи при цьому статті 6, 203, 316, 317, 319, 321, 651 ЦК України щодо свободи договору, укладення його за наявності вільного волевиявлення особи, непорушності права власності та здійснення цього права власником відповідно до закону на власний розсуд, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, необхідності згоди обох сторін при укладенні чи зміні договору. Посилаючись на вищевикладене, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити. Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 р. № 2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017 р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції. Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147- VIII встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Розгляд справи здійснювався відповідно до вимог ст. 222 ГПК України, а саме за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг». Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв'язку з відсутністю у суду такої технічної можливості. В судовому засіданні 16.01.2018р. суддею оголошено, що з 15.12.2017р. господарськими судами здійснено перехід на нову редакцію Господарського процесуального кодексу України, а тому, зважаючи на те, що з винесенням ухвали про порушення провадження у справі - відкрито позовне провадження, суд вважає, що розгляд цієї справи слід проводити за правилами загального позовного провадження. З'ясувавши думку учасників справи, враховуючи, що розгляд справи по суті цієї справи вже розпочато, до набрання чинності новою редакцією ГПК України, суд вважає за можливе продовжувати та закінчити судовий розгляд справи,

Резолютивна частина:
У задоволенні позову відмовити. Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 22 січня 2018 р. Суддя М.В. Мірошниченко

Результат: denied