Вид судочинства: administrative
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Вінницькій області з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трек Сервіс Контроль" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно облікової картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб у сумі 28481,67 грн. Також, позивач зазначає, що у відповідача відсутнє будь-яке майно на яке можна було б звернути стягнення у погашення податкового боргу, а тому наявні підстави передбачені пп. 20.1.33, ч. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України для накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Трек Сервіс Контроль", що знаходяться в банку. Оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 30.10.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов до суду не надав. Копія ухвали про відкриття провадження від 30.10.2020 надсилалася на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, однак, повернулась на адресу суду без вручення адресату з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою". Згідно з ч. 8 ст. 126 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи. Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Також копія вказаної ухвали направлялася 05.11.2020 на електронну адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що складено секретарем судового засідання довідку. Крім того, 05.11.2020 секретарем судового засідання складено довідку про підтвердження отримання ухвали від 30.10.2020. Згідно положень п. 2 ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу. Поряд з цим, стаття 129 КАС України визначає порядок виклику (повідомлення) шляхом надсилання тексту повістки електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою. За наведених вище обставин, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України). Дослідивши наявні у справі докази та письмові аргументи, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю "Трек Сервіс Контроль" перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та являється платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Згідно облікової картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з юридичних осіб у загальній сумі 28481,67 грн. Податковий борг виник у результаті самостійно поданої податкової декларації платника єдиного податку третьої групи від 15.01.2019. Вказана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не сплачена, що і стало підставою для звернення до суду. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із такого. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом. Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У свою чергу, відповідно до пунктом 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача направлялася податкова вимога форми "Ю" від 26.03.2019 № 58475-50 на суму 28481,67 грн., яка отримана відповідачем 02.04.2019. Проте вказана податкова вимога залишилась без належного виконання. Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості. Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову в частині стягнення з рахунків у банках коштів для погашення податкового боргу. Надаючи оцінку вимогам податкового органу в частині накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться в банку, на суму спірної податкової заборгованості, суд керується такими мотивами. Відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу. Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту органами державної податкової служби визначені статтею 94 ПК України. При цьому за своїм змістом норми даної статті охоплюють як арешт коштів, так і арешт іншого майна. Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. В силу вимог абзацу 2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду. Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства безумовною підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі. Як вбачається з матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідних заходів з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг. Так, відповідно до листа від 24.03.2020 №10/2076-20 Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області сільськогосподарська техніка за ТОВ "Трек Сервіс Контроль" не зареєстрована. Відповідно до інформації із службової записки ГУ ДПС у Вінницькій області від 15.05.2020 №816/02-32-33-03 за ТОВ "Трек Сервіс Контроль" не зареєстровано транспортних засобів. Крім того, відповідно до інформаційної довідки від 17.08.2020 №220524920 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо юридичної особи ТОВ "Трек Сервіс Контроль" відомості відсутні. Отже, на думку суду, позивач належними і допустимими доказами підтвердив факт відсутності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений спірний податковий борг. При цьому, суд зауважує, що відповідні підтверджуючі документи були зібрані податковим органом саме у зв`язку з виникненням такого боргу. Відтак, на переконання суду позовні вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, що знаходяться у банках в межах суми податкового боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір, з відповідача не стягується.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов задовольнити. Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю "Трек Сервіс Контроль" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 28481,67 грн. Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Трек Сервіс Контроль", що відкриті в установах банків в межах суми податкового боргу 28481,67 грн. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 код ЄДРПОУ 43142454) Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Трек Сервіс Контроль" (вул. Матроса Кішки, 13, м. Вінниця, 21000, код ЄДРПОУ 38803493) Суддя Комар Павло Анатолійович

Результат: granted