Вид судочинства: commercial
Суддя: Пукас А.Ю.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
До Господарського суду міста Києва звернулось Науково-виробниче підприємство Хартрон-Плант ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) (далі за текстом - НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ), Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «[INFO]» (далі за текстом - ТОВ «[INFO]», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 116/2021 від 17.12.2021 (далі за текстом - Договір) в розмірі 273 492, 41 грн, інфляційні втрати - 108 889, 89 грн, 3 % річних - 22 123, 89 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 провадження у справі № 910/12781/24 в частині суми основного боргу в розмірі 273 492, 41 грн закрито, стягнуто з ТОВ «[INFO]» на користь НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) 3 % річних - 22 123, 89 грн, інфляційні втрати - 108 889, 89 грн та судовий збір - 6 067, 59 грн. 30.12.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява НВП ХАРТРОН-ПЛАНТ ЛТД (ТОВ) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 31.12.2024 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ТОВ «[INFO]» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що судом у рішенні не вирішено питання витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наявне клопотання сторони про необхідність подання додаткових доказів, суд вважає необхідним розглянути подану Позивачем заяву у зв`язку з чим зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано наступні копії документів: - ордер серії АХ №1214908 від 15.10.2024; - договір про надання професійної (правничої) допомоги № 1 від 27.08.2024, пунктом 4.2 якого закріплено, що гонорар та форма оплати визначається сторонами додатковою угодою; - додаткова угода № 1 від 27.08.2024, якою сторонами погоджено погодинну оплату роботи адвоката за визначені послуги на суму 10 000 грн; - звіт № 1 про надану професійну правничу допомогу від 30.08.2024 на суму 10 000 грн; - платіжна інструкція № 507 від 03.09.2024 на суму 10 000 грн; - додаткова угода № 2 від 14.10.2024, якою сторонами погоджено погодинну оплату роботи адвоката за визначені послуги на суму 10 000 грн; - звіт № 2 про надану професійну правничу допомогу від 30.08.2024 на суму 10 000 грн; - платіжна інструкція № 1386 від 06.11.2024 на суму 10 000 грн; - додаткова угода № 3 від 13.11.2024, якою сторонами погоджено погодинну оплату роботи адвоката за визначені послуги на суму 4 000 грн; - звіт № 3 про надану професійну правничу допомогу від 15.11.2024 на суму 4 000 грн. В силу зазначеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 000 грн. Заперечуючи щодо стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24 000 грн сторона зазначає, що заявлена сума витрат є неспіврозмірною та не є доцільною в межах розгляду даної справи. Так, сторона Відповідача зазначає, що для подання до суду позовної заяви не обов`язково було складати та направляти претензію в силу чого витрати у розмірі 10 000 грн за вивчення договору та подання претензії не були обов`язковими. Вартість послуги за складання та подання позовної заяви не є співмірною та є завищеною з огляду на категорію справи та предмет спору, а заявлені Позивачем витрати є завищеними в порівнянні з ринковими цінами. Крім того, Відповідач звертає увагу суду про відсутність в матеріалах справи відповіді Позивача (заперечення) на письмові пояснення вартістю 4 000 грн робочого часу адвоката. На переконання Відповідача зазначене вище є підставою для зменшення розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу до суми 3 000 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Пунктом 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19). Враховуючи надані Відповідачем заперечення, суд частково погоджується з останніми та зазначає, що дійсно витрати на підготовку претензії Відповідачу стосуються саме досудового врегулювання спору, який не є обов`язковим. Крім того, текст та зміст претензії є майже однаковим зі змістом позовної заяви, що унеможливлює стягнення з Відповідача подвійних витрат. В іншій частині заперечення Відповідача є необґрунтованими з огляду на те, що саме невірні дії Відповідача призвели до звернення до суду з даним позов. При цьому суд зазначає, що з метою виконання договору про надання правової допомоги адвокат Позивача самостійно вирішує, які саме дії задля належного представництва інтересів клієнта йому потрібно вчиняти. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). В силу зазначеного вище, враховуючи реальність понесених Позивачем витрат та наявність клопотання Відповідача, суд дійшов висновку заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу до суми 16 000 грн, яка на переконання суду відповідає критеріям частини 4 статті 126 ГПК України та частини 5 статті 129 ГПК України, а відтак підлягає відшкодуванню Відповідачем. Визначена Відповідачем сума в 3 000 грн є необґрунтованою та узагальненою, тобто суду не є зрозумілим які саме витрати Відповідачем зменшено та в якій частині з огляду на погодинну форму оплати послуг адвоката Позивача. Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Резолютивна частина:
1. Заяву Науково-виробничого підприємства Хартрон-Плант ЛТД про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/12781/24 - задовольнити частково. 2. Стягнути з Науково-виробничого підприємства Хартрон-Плант ЛТД (Товариство з обмеженою відповідальністю) (вул. Академіка Проскури, буд. 1, м. Харків, 61070; ідентифікаційний код 25185147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «[INFO]» ([ADDRESS]) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн 00 коп. 3. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити. 4. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст додаткового рішення підписано: 13.01.2025 Суддя Антон ПУКАС

Результат: partial