Вид судочинства: criminal
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2025-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12024071030001681 від 23.08.2024 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану. Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався, близько 19 години 37 хвилин [PERSON] , [INFO] , діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, таємно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і звернення його у свою власність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4 «а» навпроти торгівельного центру «Панонія», переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу викрав з лавки сумку належну [PERSON] , [INFO] в середині якої знаходився мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S 22 Ultra» під чохлом якого знаходились одна купюра номіналом 100 доларів США №РН930743С та 1 купюра номіналом 1 долар США №F05700456C, що в перерахунку курсу долара США до гривні станом на 22 серпня 2024 року становить 4171 (чотири тисячі сто сімдесят одну) гривню 4 (чотири) копійки. Своїми умисними діями [PERSON] спричинив матеріального збитку на загальну суму 19171 (дев?ятнадцять тисяч сто сімдесят одну) гривню 4 (чотири) копійки. При виконанні судом вимог ст.348 КПК України обвинувачений [PERSON] зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення, щиро розкаюється у вчиненому, та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України та бажає давати показання. Обвинувачений зазначив, що з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, повністю згідний, окрім того щиро розкаявся та просив суд суворо не карати. У судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про його особу. Законний представник потерпілого [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти запропонованого порядку. Оскільки прокурор, обвинувачений та законний представник потерпілого, не заперечували щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 349 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду. Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства. Суд оцінює, що показання обвинуваченого в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, у суду не має. Суд, обмежившись допитом обвинуваченого, його щирим визнанням вини у вчиненому, та дослідженими письмовими документами, приходить до висновку, що дії останнього органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно, та вина [PERSON] у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а саме, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, є доведеною. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення таких: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, дані про особу винного. Обставини, що обтяжують покарання [PERSON] - вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення [PERSON] та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Разом із цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, пенсіонер, на обліку у нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, добровільне відшкодування шкоди, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі згідно ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України строком на 1 рік. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів. Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року зазначив, що покарання, як втручання держави в особисте приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 118, 122, 124 КПК України з обвинуваченого слід також стягнути на користь держави судові витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні №12024071030001681 від 23.08.2024 в загальній сумі 1893, 20 грн. Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений. На підставі викладеного і

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на один 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України. Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на [PERSON] такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Нагляд за [PERSON] доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем проживання засудженого. Судові витрати за залучення експерта у кримінальному провадженні №12024071030001681 від 23.08.2024 в сумі 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 20 коп. стягнути з [PERSON] на користь держави. Речові докази: -мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A 22 Ultra» IMEI 1 - [NUMBER] ; IMEI 2 - [NUMBER] - вважати повернутим власнику; -одну купюру номіналом 100 Доларів США №РН930743С та одну купюру номіналом 1 Долар США №F05700456C - вважати повернутими власнику; -оптичний носій інформації CD-R-диск із записами зовнішнього спостиреження торгового центру «Панонія», що розташований за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4 «А», за 22 серпня 2024 року - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області [PERSON]

Результат: guilty