Вид судочинства: criminal
Суддя: Малюта А. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22 березня 2021 року, обвинувачений [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний сплачувати аліменти на неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1 200 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Обвинувачений [PERSON] був ознайомленим із вказаним рішенням суду та знав про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в період часу з 01 березня 2025 року по 30 листопада 2025 року. При цьому обвинувачений [PERSON] порушив вимоги статті 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, статтей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», бо злісно ухилявся від сплати вищевказаних коштів. Так, [PERSON] в період часу з 01 березня 2025 року по 30 листопада 2025 року, був працездатним, не мав жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. При цьому останній ігнорував вимоги головного державного виконавця Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ про необхідність виконання аліментних зобов`язань за рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 22 березня 2021 року. Бо порушив вимоги статті 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, статтей 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до них батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей. Документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я обвинувачений [PERSON] у виконавчу службу не пред`являв, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, офіційно не працевлаштовувався, у встановленому законом порядку особою з інвалідністю не визнаний, аліменти не сплачував. Через що за вказаний вище період утворилась заборгованість по сплаті коштів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка згідно інформації Ковельського ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУЮ, станом на 30 листопада 2025 року, становить 43 146 (сорок три тисячі сто сорок шість) гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів. Тобто обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 164 КК України. Бо злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа. В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що [PERSON] беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. У відповідності до положень частини 1 статті 302 КПК України, просив суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акту долучено письмову заяву [PERSON] , яка складена за участю захисника [PERSON] , в якій обвинувачений [PERSON] зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинувачений [PERSON] та його захисник [PERSON] у даній заяві просили суд призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції частини 1 статті 164 КК України у виді громадських робіт. Також, у вказаній заяві обвинувачений [PERSON] зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, у цій заяві захисником [PERSON] підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим [PERSON] його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності. Законний представник [PERSON] неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомилася з обмеженням права на апеляційне оскарження, погодилася про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Відповідно до частин 2, 3 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Враховуючи викладене, те, що обвинувачений [PERSON] обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, підтвердження захисником [PERSON] цих обставин, відсутні сумніви в добровільності такої позиції обвинуваченого. Тому суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною1 статті 164 КК України, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, а саме: злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Обвинувачений [PERSON] в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнав в повному обсязі. Просив суд призначити йому мінімальне покарання в межах санкції частини 1 статті 164 КК України у виді громадських робіт. Про що підтверджує також його захисник [PERSON] . При вирішенні питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому [PERSON] суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання [PERSON] згідно статті 66 КК України суд визнає щире каяття . Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено. Також при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії кримінального проступку, а також особу обвинуваченого, зокрема, те, що він є особою відповідно до статті 89 КК України раніше несудимою, не працюючий, має постійне місце проживання. Таким чином, враховуючи вищевикладене, в тому числі щире каяття обвинуваченого [PERSON] у вчиненому суд приходить до висновку, що [PERSON] необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 164 КК України у виді громадських робіт мінімального розміру. Відповідно до частини 1 статті 164 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин. А тому суд висновує, що [PERSON] слід призначити покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесяти годин. Відповідний вид та міра покарання, на думку суду, є достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому [PERSON] не застосовувався. Клопотань про його застосування не надходило. Враховуючи вимоги статей 131, 132, 177, 178 КПК України і дані про особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для його застосування. Тому суд висновує, що запобіжний захід щодо обвинуваченого [PERSON] не обирати. Цивільний позов не заявлявся. Витрати на залучення експерта відсутні. Питання щодо речових доказів слід вирішити у порядку, передбаченому статті 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні. Запобіжний заході щодо обвинуваченого [PERSON] не обирався. На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Вирок ухвалений і надрукований в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі 06 січня 2026 року. Суддя [PERSON]

Результат: guilty