Вид судочинства: criminal
Суддя: Зав'язун С. М.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
зазначеним вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 2228,50 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок № СЕ-19/106-25/15336-НЗПРАП від 28.08.2025). Скасовано арешт, накладений ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/4563/25 від 19.08.2025. Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України. Відповідно до вироку суду першої інстанції, в достовірно невстановлені досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 16.08.2025, [PERSON] , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи умисно поблизу наркологічного відділення Звягельської КНП БПЛ Звягельської міської ради у трав`яному покриві знайшов (придбав) наркотичний засіб метадон (половину блістера з надписом «Метадон» з таблетками білого кольору в кількості 5 (п`яти) штук), який почав зберігати при собі, для власних потреб без мети збуту, чим реалізував свій кримінально-протиправний умисел. Надалі [PERSON] 16.08.2025, йдучи до місця свого проживання, близько 15 год. 30 хв. був зупинений працівниками СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області поблизу будинку № 33 по вулиці Левченка в м. Звягель Житомирської області та у ході перевірки документів на запитання працівників поліції повідомив, що має при coбі половину блістера з таблетками білого кольору в кількості 5 (п`яти) штук - «Метадон». 16.08.2025 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 33 по вул. Левченка у м. Звягель Житомирської області, у період часу з 16 год. 03 хв. по 16 год. 41 хв. [PERSON] добровільно надав для вилучення працівникам поліції Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області половину блістера із таблетками білого кольору в кількості 5 (п`яти) штук із написом «Метадон», які він незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту. В апеляційній скарзі прокурор [PERSON] , не оспорюючи фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом, правильності кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, просить скасувати вирок суду першої інстанції, як незаконний, та ухвалити новий вирок, яким призначити [PERSON] покарання за ч.1 ст.309 КК України пробаційний нагляд строком на 1 (один) рік. Згідно п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без змін. При цьому, наголошує, що відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Зазначена норма є імперативною, а тому при призначенні особі покарання у виді пробаційного нагляду на особу повинен бути покладений весь перелік обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України. Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, позицію обвинуваченого та його захисника, які щодо вимог апеляції не заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав. Висновки суду про доведеність вини [PERSON] , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження, правова кваліфікація його дій за ч.1 ст.309 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржуються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються. У відповідності до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Згідно із ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані не в повному обсязі. Як вважає апеляційний суд, викладені прокурором доводи про неправильне застосування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому закону про кримінальну відповідальність є обґрунтованими. Так, як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржуваним вироком [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 року. При цьому, нормами ч.1 ст.591 КК України передбачено, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. В свою чергу, згідно ч.2 ст.591 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Разом з цим, як вважає апеляційний суд, в даному випадку, суд першої інстанції допустився помилки, призначивши покарання обвинуваченому [PERSON] у виді пробаційного нагляду, безпідставно не поклав на останнього усі відповідні обов`язки, передбаченні ч.2 ст.591 КК України, тобто, не застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413, п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку у цій частині та ухвалення нового вироку.

Резолютивна частина:
Апеляційну скаргу прокурора [PERSON] задовольнити. Вирок Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 06.10.2025 стосовно [PERSON] в частині призначеного покарання, скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок. Призначити [PERSON] за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік. На підставі п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.591 КК України покласти на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін. Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення. Судді :

Результат: other