Вид судочинства: criminal
Суддя: Вовк Л. В.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02

Обставини справи:
14 червня 2013 року, близько 9 год. 30 хв., [PERSON], перебуваючи в приміщенні «Приват Банку», який розташований за адресою: вул. Леніна, 151 А в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, помітила на столі мобільний телефон «Нокіа 2710с-2», що належав відвідувачу банку [PERSON], та реалізуючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, дочекавшись, коли її дії будуть непомітними для інших осіб, таємно викрала вказаний мобільний телефон вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 51 від 18 серпня 2013 року - 685,00 грн., з карткою мобільного оператора МТС, на рахунку якого було 25,00 грн. З місця скоєння правопорушення зникла, викраденим розпорядилася за власним розсудом, завдавши тим самим потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди на вказану суму. Органами досудового слідства дії [PERSON] кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна. 22 жовтня 2013 року в кримінальному провадженні № 12013220360000297, між обвинуваченою [PERSON] та потерпілим [PERSON] була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачена [PERSON] визнає свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України; обвинувачена [PERSON] та потерпілий [PERSON] дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій [PERSON] Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена, а саме - відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді 120 годин громадських робіт. Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди. У судовому засіданні обвинувачена [PERSON] повністю визнала свою вину у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення та пояснила, що саме вона скоїла зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснила суду, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Просила затвердити зазначену угоду. Потерпілий [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що претензій до обвинуваченої будь-якого характеру не має, зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Також просив затвердити зазначену угоду. Суд, заслухавши пояснення обвинуваченої та потерпілого, з»ясувавши думку прокурора, який проти затвердження угоди не заперечував та погодився із мірою покарання, думку захисника, приходить до наступного. Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Судом встановлено, що [PERSON] підозрюється та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є правопорушенням середньої тяжкості. Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої [PERSON] за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Міра покарання - 120 годин громадських робіт, узгоджена між сторонами та відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому судом з'ясовано, що обвинувачена [PERSON] цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Судом також з'ясовано, що потерпілий [PERSON] цілком розуміє наслідки затвердження угоди передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов'язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 22 жовтня 2013 року, укладеної між потерпілим та обвинуваченою по справі. Запобіжний захід відносно обвинуваченої [PERSON] в ході досудового розслідування не обирався. Цивільний позов по справі не заявлено. Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Враховуючи викладене,

Резолютивна частина:
Затвердити угоду від 22 жовтня 2013 року про примирення між потерпілим [PERSON] та обвинуваченою [PERSON] у кримінальному провадженні № 12013220360000297 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. [PERSON] визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 120 годин громадських робіт. Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Суддя Л. В. Вовк

Результат: guilty