Вид судочинства: administrative
Суддя: Баран О. І.
Дата ухвалення: 2025-01-01 00:00:00+02

Обставини справи:
Представник позивача [PERSON] , адвокат Юрчак В.В., звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Предметом позову є скасування постанови про накладення на [PERSON] адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2839225 від 15.08.2024 та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Аргументи позивача Позивач вважає указане рішення протиправними, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним за відсутності суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Позивач у позовній заяві не заперечував факт керування транспортним засобом, проте зазначив про те, що станом на 15.08.2024, тобто на момент такого керування, не знав, і об`єктивно не міг знати про позбавлення його постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 у справі №607/15699/24 права керування транспортним засобом на строк один рік. Зазначив про проведення розгляду справи без його участі та отримання постанови від 30.07.2024 у справі №607/15699/24 лише 19.08.2024. Заперечення відповідача Представник відповідача скористався правом на подання відзиву, у якому зазначив про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки він був обізнаним із складанням відносно нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак не цікавився станом провадження у справі, хоча мав достатньо часу для подання апеляційної скарги на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 у справі №607/15699/24. Роз`яснив особливості застосування приладу TRUСAM та коректність отриманих за результатом його застосування даних. Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4\~ст. 229 КАС України. Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи, та відповідні до них правовідносини. Фактичні обставини справи, встановлені судом Постановою серії ЕНА № 2839225 від 15.08.2024 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень. У спірній постанові зазначено, що 15.08.2024 о 14:14:42 год. на а/д М-6 Київ-Чоп 628 км. с. Гірне, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив допустиме обмеження швидкості 50 км./год. Швидкість вимріювалась приладом TRUСAM 000584, а також після встановлення усіх обставин встановлено, що водій позбавлений права керування, чим порушив п.2.1.а. ПДР. Дії позивача кваліфіковано виключно за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Тобто позивача фактично притягнуто за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а за іншою статтею, з урахуванням ст. 36 КУпАП, позивач не притягувався. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 у справі №607/15699/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в користь держави, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Указаним рішенням встановлено, що 14.07.2024, близько 00 год. 26 хв. в м. Тернопіль на перехресті вулиць Руська Старий Поділ, водій [PERSON] керував транспортним засобом марки «Volkswagen» Passat, реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] ,\~з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі [PERSON] відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Розгляд справи проведено без участі позивача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи. Положеннями Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 цього Закону, суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. Судом встановлено, що надання загального доступу до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 у справі №607/15699/24 забезпечено 08.08.2024. Надання загального доступу до постанови Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2024 у справі №607/15699/24 забезпечено 16.12.2024. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2024 у справі №607/15699/24 захиснику Ших О-Л.П. - адвокату Юрчаку В.В., поновлено строк апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024 відносно [PERSON] без змін. Постановою Тернопільського апеляційного суду констатовано, що у суду першої інстанції не було підстав відкладати судове засідання 30.07.2024, а обставини вказують на те, що [PERSON] було відомо про час і місце розгляду судом справи про адміністративне правопорушення відносно нього, однак він в судове засідання не з`явився без поважних причин. Доказів існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому 30.07.2024 взяти участь в судовому розгляді не надано і в ході апеляційного розгляду. Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024, то висновок суду апеляційної інстанції про його поновлення мотивовано тим, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які його пропущено, підтверджені наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними. Відтворенням відеозапису нагрудних камер поліцейських (clip-0.mp4, clip-1.mp4) встановлено, що позивача, який здійснював керування «Volkswagen Passat», реєстраційний номерний знак транспортного засобу [NUMBER] , дійсно зупинено за те, що він рухався зі швидкістю 75 км/год. Позивач перебував на місці водія та особисто просив про проведення розгляду справи на місці зупинки. В ході здійснення розгляду справи на місці зупинки працівниками поліції встановлено, що водій позбавлений права керування. При цьому, [PERSON] прокоментував, що у нього «два рази була 130». На запитання поліцейського коли востаннє його оформляли, [PERSON] відповів, що 14 липня, проте про наявність рішення за результатом розгляду справи йому не відомо. Вказав про те, що залучив захисника, [PERSON] та оплатив за його послуги. При цьому, з відеозапису вбачається, що встановлення факту позбавлення водія права керування транспортними засобами за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.07.2024, здійснено шляхом перегляду працівниками поліції сайту судової влади. Внаслідок чого [PERSON] також на місці зупинки почав перевіряти дані обставини в застосунку «Дія» та здійснювати певні дзвінки щодо з`ясування указаних обставин. Позивачем зазначено про отримання копії рішення суду від 30.07.2024 лише 19.08.2024, шляхом його направлення позивачу рекомендованим повідомленням №0600281621987. Відповідачем указана обставина не спростована. Оцінка суду Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. (надалі ПДР України). Правила дорожнього\~руху відповідно до Закону України\~«Про дорожній\~рух» становлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР\~України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього\~Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Відповідно до пункту 1.9\~ПДР України, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пунктом 2.1.А ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Відповідно до ч.4\~ст. 126 КУпАП\~керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, у разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобам настає відповідальність за ч. 4\~ст. 126 КУпАП. Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені. Поданий представником відповідача відзив на позовну заяву не містить належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, зокрема не доведено, що позивач був належним чином повідомлений про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суд зазначає, що позивачу поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2024 у справі №607/15699/24. Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. За результатом розгляду указаної справи суд бере до уваги: факт винесення рішення суду від 30.07.2024 без участі позивача; незначний проміжок часу, який минув між днем забезпечення доступу до указаного рішення (08.08.2024) та часом складання спірної постанови (15.08.2024); скерування позивачу указаного рішення 09.08.2014 та його отримання ним 19.08.2024; поновлення позивачу строку на апеляційне оскарження після 15.08.2024; дані відеозапису нагрудних камер поліцейських, переглядом яких зафіксовано, що позивач залучив до участі у справі захисника, мав поїздку на Закарпаття та лише у момент зупинки дізнався про прийняте рішення щодо позбавлення його права керування транспортними засобами; відсутність станом на 01.01.2025 на сайті судової влади інформації про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень. Указані обставини у їх сукупності дають суду підстави сумніватися у наявності в позивача умислу на вчинення того адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності 15.08.2024. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що позивачу було відомо про прийняте щодо нього судом рішення про позбавлення права керування транспортними засобами, а також наявності в останнього умислу на керування автомобілем попри згадане рішення суду. За таких обставин суд доходить висновку про те, що станом на момент винесення постанови від 15.08.2024 позивач не був обізнаний про винесення відносно нього постанови Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2024 у справі №607/15699/24 про позбавлення права керування транспортними засобами. Крім того відсутнє будь-яке підтвердження про отримання позивачем копії постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП раніше, ніж про це зазначено позивачем. Зазначене свідчить про відсутність у позивача умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, адже на час керування автомобілем водію не було відомо про прийняте щодо нього рішення про позбавлення права керування транспортним засобом. Отже, в даному випадку відповідач не виконав покладеного на нього обов`язку передбаченого ст.78 КАС України, де чітко передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. З урахуванням викладеного, при розгляді указаної справи суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підтверджено недотримання позивачем Правил дорожнього руху України, а відповідно судом факту вчинення ним правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.126 КУпАП є недоведеними. Згідно з ч. 3 ст. 241 КАС України, судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Разом з тим, на час судового розгляду справи особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286\~КАС України\~за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення. З вищевказаного, суд вважає, що вимоги позивача щодо скасування постанови є правомірними і такі позовні вимоги підлягають до задоволення, а тому спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закриттю. Також, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей\~287,\~288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати\~статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №\~ 543/775/17, яка є обов`язковою для застосування суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 139 КАС України, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань останнього, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] задовольнити. Постанову про\~накладення адміністративного\~стягнення по\~справі про\~адміністративне правопорушення\~у сфері\~забезпечення безпеки\~дорожнього руху,\~зафіксоване не\~в автоматичному\~режимі серії ЕНА № 2839225 від 15.08.2024 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності ч.4 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушенням - закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Результат: granted