Вид судочинства: criminal
Суддя: Сиволап Д. С.
Дата ухвалення: 2018-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
26 березня 2015 року у вечірній час, проїжджаючи на рейсовому автобусі повз с. Попівка Диканського району Полтавської області, з метою здійснення крадіжки чужого майна [PERSON] вийшов у вказаному селі та обрав собі у ньому будинок по [ADDRESS] з якого, на його думку, можливо було здійснити крадіжку. В подальшому\~ з корисних спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання його суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись у відсутності власників та сторонніх осіб, [PERSON] \~ переліз через огорожу вказаного домоволодіння, потрапивши на його територію.\~ Шляхом витягування скла з віконної рами галереї житлового будинку та просування руки у отвір який\~ утворився, відкрив внутрішній замок вхідних дверей та проник в середину житлового будинку. Зайшовши до спальної кімнати будинку та виявивши там потерпілу [PERSON] , [PERSON] із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, що проявилось у завданні двох поштовхів у груди від яких потерпіла кожного разу падала на ліжко та утримання рукою за обличчя, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, відкрито заволодів грошовими коштами останньої на загальну суму 920 грн. після чого залишив місце злочину та на власний розсуд розпорядився грошима, якими заволодів.\~ В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, зазначив, що ніколи не перебував в будинку потерпілої, а відповідні зізнавальні показання на стадії досудового розслідування надав через застосування до нього впливу з боку працівників правоохоронних органів. Працівниками міліції допущені процесуальні порушення при проведенні впізнання та слідчого експерименту, що призвело до того, що потерпіла вказала саме на нього, як на особу, що скоїла злочин. Незважаючи на невизнання вини самим обвинуваченим [PERSON] у вчиненні даного злочину, його вина повністю підтверджується, а надані ним в судовому засіданні пояснення відповідно повністю спростовуються наступними доказами по справі перевіреними судом: - показаннями допитаної в судовому засіданні потерпілої [PERSON] , яка пояснила, що проживає по [ADDRESS] . 26 березня 2015 року вона заснула близько 20-00 год. та прокинулась від того, що хтось ходив по будинку та підсвічував собі чимось. Прокинувшись вона включила настільну лампу та побачила невідомого їй чоловіка, який почав вимагати у неї 20 грн., які вона дала йому. Проте на цьому невідомий не заспокоївся та двічі штовхнув її на ліжко, почав затуляти їй рота та продовжував вимагати гроші. Знайшовши у тумбочці кошти у сумі 900 грн., з яких 500 були у банківській упаковці, дві купюри по 100 грн. та інші по 20 грн.\~ невідомий переліз через штахет та пішов в сторону с. Балясне. При цьому відібраний у неї мобільний телефон він викинув біля її двору. Після залишення будинку нападником потерпіла виявила, що він проник в будинок розбивши віконне скло у галереї та відкривши через цей отвір защіпку на дверях. Зазначила, що добре роздивилась та запам`ятала особу, яка на неї напала, вказуючи на [PERSON] . Підозрюючи у нападі на неї місцевого громадянина на прізвище « [PERSON] » через декілька днів вона звернулась до Диканського районного відділу міліції. В подальшому за пред`явленими їй фотокартками впізнала особу [PERSON] за наявними у нього характерними рисами обличчя. Через деякий час в її будинку було проведено слідчий експеримент в ході якого обвинувачений показав яким чином від проник у будинок та здійснив напад на потерпілу. Заперечила твердження обвинуваченого, що до проведення впізнання слідчий на мобільному телефоні показував їх фотографію обвинуваченого та вказала, що в дійсності слідчий показував їй фотографію « [PERSON] », якого вона з початку підозрювала у нападі на себе. Заявлений нею цивільний позов обвинуваченого підтримала в повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Після допиту потерпіла надала до суду письмову заяву, в якій просила проводити подальший судовий розгляд без її участі, підтримала надані нею раніше показання (т.3, а.с. 20). В зв`язку цим подальший судовий розгляд та оголошення вироку здійснено судом без участі потерпілої [PERSON] ; - показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який пояснив, що на час вчинення відносно потерпілої злочину працював на посаді начальника карного розшуку Диканського РВ УМВС України в Полтавській області. Дізнавшись на початку квітня 2015 року від працівників Полтавського РВ УМВС інформацію про затримання ними особи, що здійснювала напади на осіб похилого віку та знаючи, що на території Диканського району вчинено аналогічний злочин, прибув до вищевказаного райвідділу для спілкування з затриманим. Затриманим виявився [PERSON] , який добровільно без застосування будь-якого примусу чи умовлянь спочатку розказав, а потім написав письмове пояснення щодо вчиненого ним на території району злочину, в деталях розповівши про обставини нападу на потерпілу та заволодіння її грошима, зазначивши що на час вчинення злочину був одягнений в чорні спортивні штани з синіми вставками по боках та чорну «балонєву» куртку до пояса.\~ При цьому сам [PERSON] вказував, що частина коштів якими він заволодів у сумі 500 грн. були у банківській упаковці\~ яка мала написи «01», «2015» та «Диканька», хоча вказана обставина, ще\~ не була відома працівникам міліції, оскілки потерпіла про вказані деталі їх не повідомляла; - показаннями допитаного в судовому засіданні [PERSON] , який пояснив, що на час вчинення злочину відносно потерпілої працював на посаді слідчого Диканського РВ УМВС України в Полтавській області та здійснював досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, починаючи зі стадії огляду місця події. При спілкуванні з потерпілою остання повідомила, що добре запам`ятала нападника, який поміж іншого мав дуже злі очі. Під час виконання доручення слідчого працівниками карного розшуку було встановлено, що до даного злочину може бути причетний [PERSON] . В зв`язку з перебуванням обвинуваченого в СІЗО та неможливістю його доставки до райвідділу за участю потерпілої було проведене впізнання особи за фотокартками. Під час даної слідчої дії були виконані вимоги КПК та забезпечена участь 2-х\~ понятих в присутності яких потерпіла [PERSON] на одній з фотокарток за характерними рисами впізнала [PERSON] , як особу, що здійснила напад на неї. При першому допиті [PERSON] відмився від надання показань на підставі ст. 63 Конституції України, але при повторному допиті в якості підозрюваного в присутності захисника в деталях розповів про обставини вчинення злочину. Після цього в будинку потерпілої з [PERSON] в присутності захисника було проведено слідчий експеримент під час якого він також добровільно детально розповів та показав всі обставини вчиненого ним злочину; - показаннями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] , який пояснив, що тривалий час працює водієм «ПП [PERSON] » та здійснює перевезення пасажирів на рейсовому автобусі «Полтава-Диканька-Шишаки». 26 березня 2015 року він здійснював вищевказаний рейс на час відправлення 18-40 год. з м. Полтави та проїздив через с. Попівка Диканського району. З обвинуваченим [PERSON] раніше не знайомий, чи був останній пасажиром автобуса у той день пригадати не може, оскільки минуло багато часу та він не має звички запам`ятовувати пасажирів, окрім тих, що допускають некоректну поведінку. Чи зупинявся він у с. Попівка того дня також не пам`ятає. Якщо пасажири сідають в автобус на автостанції контроль за їх посадкою здійснюють працівники автостанції. Таким чином доводи захисту про те, що показання свідка [PERSON] беззаперечно свідчать про те, що [PERSON] у вечірній час 26 березня 2015 року не приїжджав на рейсовому автобусі у с. Попівка Диканського району не знаходять свого підтвердження;\~ - показаннями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що з огляду на їх активну громадську позицію вони періодично запрошуються працівниками Диканського відділення поліції до участі у слідчих діях в якості понятих. В 2015 році вони були запрошені понятими при проведенні впізнання за фотокартками потерпілою жінкою похилого віку, яка серед пред`явлених їй декількох\~ фотокарток за характерними ознаками впевнено впізнала особу, що вчинила відносно неї протиправні дії. За результатами вказаної слідчої дії було складено протокол, який був підписаний її учасниками; - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що в якості понятих приймали участь у проведенні слідчого експерименту з [PERSON] за місцем проживання потерпілої [PERSON] у с. Попівка Диканського району. Під час вказаної слідчої дії [PERSON] самостійно, без будь-якого примусу з боку працівників міліції, у присутності захисника показував та розповідав обставини його проникнення в будинок потерпілої. Деталей даної слідчої дії вони не пам`ятають в зв`язку зі спливом значного періоду часу. - рапортом оперативного чергового Диканського РВ УМВС від 02 квітня 2015 року № 4219 про надходження того ж дня від [PERSON] , 1935 року народження інформації про скоєння 26 березня 2015 року невідомою особою крадіжки належний їй коштів в сумі 920 грн. за місцем її проживання в с. Попівка Диканського району та те, що у вказаному злочині вона підозрює місцевого жителя на прізвище « [PERSON] » (т.1, а.с.74); - протоколом огляду місця події від 02 квітня 2015 року яким зафіксована обстановка на місці злочину, а саме відсутність 3-х фрагментів скла у вікні галереї будинку, обстановка у спальній кімнаті\~ зокрема присутність у ній ліжка та тумбочки в якій зі слів потерпілої зберігались кошти до заволодіння ними (т.1.а.с.79-82); - протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05 квітня 2015 року згідно якого потерпіла [PERSON] серед пред`явлених їй 4-х фотокарток чоловіків за характерними рисами обличчя впізнала особу, що скоїла напад на неї та вказана на фотокартку № 3 на якій було зображено [PERSON] (т.1., а.с.93-96);\~ - протоколом слідчого експерименту від 26 квітня 2015 року\~ проведеного з [PERSON] за участі захисника в будинку [PERSON] по [ADDRESS] та фототаблицями до нього.\~ Під час даної слідчої дії [PERSON] розповів, що зайшовши до домогосподарства потерпілої він витяг два скла з вікна, що розміщене поряд з дверми для входу в будинок та просунувши руку у вказаний отвір відкрив внутрішній замок. Побачивши в будинку пристарілу жінку почав вимагати у неї кошти та отримавши відмову два рази штовхнув її на ліжко. Після цього жінка віддала йому кошти в конверті, але він знов штовхнув її на ліжко та почав затуляти їй рота щоб вона не кричала. Побачивши в тумбочці кошти в банківській упаковці, забрав\~ їх, поклав до себе в кишеню та вийшов з будинку. Після цього [PERSON] на місці детально показав механізм проникнення в будинок, яким чином він наносив поштовхи в груди потерпілої та місце у тумбочці де зберігались грошові кошти (т.1., а.с. 150). Невідповідності у показах потерпілої [PERSON] про те, що під час проведення процедури впізнання не були присутні поняті натомість були присутні два працівника міліції у формі, на висновки суду не впливають. Так, суд вважає, що в силу похилого віку (81 рік на час допиту в суді), пережитого під час нападу хвилювання та давності події вона могла не до кінця запам`ятати дрібні деталі вказаної слідчої дії. Зокрема показання потерпілої в цій частині спростовуються даними протоколу даної слідчої дії, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, з показань свідка [PERSON] вбачається, що він є військовослужбовцем, носить формений одяг та зі значною долею імовірності міг знаходитьсь у ньому під час даної слідчої дії (точно він цього не пам`ятає). Таким чином останній міг бути сприйнятий потерпілою не в якості військового, а в якості працівника міліції. При цьому у своїх показах потерпіла зазначала, що присутніх працівників міліції (крім слідчого) було двоє, що відповідає кількості понятих при проведенні впізнання. До наданих в судовому засіданні показань [PERSON] про те, що до вищевказаного злочину він не причетний та взагалі не був у будинку потерпілої, а також його відмови від наданих на досудовому розслідуванні зізнавальних показань суд відноситься критично та вважає таку поведінку обвинуваченого своєрідною лінією захисту, направленою на уникнення кримінальної відповідальності. Так на стадії досудового розслідування [PERSON] у своєму письмовому поясненні від 05 квітня 2015 року, а також під час допиту в якості підозрюваного 26 квітня 2015 року та слідчого експерименту 26 квітня 2015 року визнавав себе винним та в деталях розповідав про обставини вчинення злочину. При цьому допит в якості підозрюваного та слідчий експеримент були проведені за участю захисника, що виключає застосування до [PERSON] недозволених методів досудового розслідування з боку працівників міліції. Під час вказаних дій доповнень чи зауважень щодо їх проведення від [PERSON] та захисника не надходило.\~\~ Підтвердженням цього є той факт, що за результатами проведеного слідчим відділом Прокуратури Полтавської області досудового розслідування у кримінальному проваджені № 42016170000000283, розпочатого 03.10.2016 року за фактом можливих неправомірних дій по відношенню до [PERSON] з боку працівників Диканського РВ УМВС під час розкриття та розслідування злочину скоєного відносно [PERSON] , викладені [PERSON] \~ відомості свого підтвердження не знайшли. Кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України\~ (т. 3 а.с.102-107). Доводи захисту про те, що перед проведенням впізнання потерпілій працівниками міліції на мобільному телефоні були показані фото [PERSON] спростовуються результатами допиту потерпілої в судовому засіданні, яка повідомила, що їй показували фото особи на прізвище « [PERSON] ». Доводи захисту про безпідставність проведення впізнання за фотографіями на висновки суду також не впливають, оскільки така можливість в разі процесуальної необхідності передбачена вимогами ч.6 ст. 228 КПК України.\~ За таких обставин суд кваліфікує дії [PERSON] за ч.3 ст. 186 КК України, як вчинене повторно відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та проникненням у житло. При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України, у межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою за вчинення аналогічних злочинів. За місцем проживання характеризується посередньо, здоровий, працездатний, але не працює, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, що\~ пом`якшують покарання обвинуваченого\~ судом не встановлено. Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Резолютивна частина:
[PERSON] - визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш м`якого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим покаранням, призначеним за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року, призначити [PERSON] остаточне покарання у вигляді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.\~ Строк відбування покарання рахувати з 04 квітня 2015 року. Зарахувати [PERSON] у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та судових розглядів за правилами ст. 72 КК України, а саме строк попереднього ув`язнення за періоди часу з 21 серпня по 08 вересня 2014 року, а також з 04 квітня 2015 року по 20 червня 2017 року зарахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а за період часу з 21 червня 2017 року по 09 січня 2018 року з розрахунку день за день. До дати набрання вироком законної сили застосувати\~ відносно обвинуваченого [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду. Цивільний позов потерпілої [PERSON] \~ до обвинуваченого [PERSON] \~ про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином задовольнити в повному обсязі. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 945 (дев`ятсот сорок п`ять) грн. 57 коп.\~ на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином, а всього стягнути 5945 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн. 57 коп.\~ Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Головуючий суддя\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] Сиволап \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Результат: guilty