Вид судочинства: commercial
Суддя: Полякова К.В.
Дата ухвалення: 2022-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
15.07.2020 між позивачем, як страховиком, та [PERSON] , як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки» № 06-TR\, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Skoda, державний номер [NUMBER] , 2013 року випуску. 05.11.2020 у м. Києві по вул. Січових Стрільців, 26, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Ford, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортним засобом марки Skoda, державний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 006.07.2021 у справі № 752/23429/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 09.11.2020 страхувальник звертався до позивача із заявою про настання події та виплати страхового відшкодування за договором від 15.07.2020 № 06-TR\на рахунок СТО. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Skoda, державний номер [NUMBER] , визначено на підставі рахунку-фактури від 18.11.2020 № 0152 із актом виконаних робіт від 19.01.2021 № 0152 на суму 26420 грн. без ПДВ, виставленого ФОП Кодлубовським Сергієм Сергійовичем. На підставі вищевказаних документів позивач відповідно до страхового акту від 26.11.2020 № СТ/20/0290 із розрахунком до нього визначив розмір страхового відшкодування в розмірі 26420 грн. Дана сума страхового відшкодування в розмірі 26420 грн. сплачена позивачем на рахунок ФОП Кодлубовського С.С., що підтверджується платіжним дорученням від 26.11.2020 № 13445. Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія [PERSON] на момент настання ДТП застрахована у відповідача за полісом № АО002940979, який станом на дату ДТП 05.11.2020 був діючим. У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з заявою від 19.01.2021 на виплату страхового відшкодування. Із матеріалів справи слідує, що відповідач сплатив частину страхового відшкодування в розмірі 15591,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.03.2021 № 11192. Відтак, позивач просив стягнути з відповідача залишок несплаченого страхового відшкодування в розмірі 8228,75 грн. За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності. Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № АО002940979 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18. Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років - для інших легкових КТЗ. Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Skoda, державний номер [NUMBER] , рік виготовлення автомобіля - 2013, тобто станом на дату ДТП 05.11.2020 строк експлуатації вказаного автомобіля становив 7 років. На підтвердження визначення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу марки Skoda, державний номер [NUMBER] , у розмірі 0,51, відповідачем надано до матеріалів справи аварійний сертифікат від 13.02.2021 № 97-D/83/7, складений аварійним комісаром ФОП Видуга Д.Ю. Згідно з наданим сертифікатом станом на 12.02.2021 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки Skoda, державний номер [NUMBER] , становить з урахуванням зносу 20645,50 грн. з ПДВ. У розділі 3 сертифікату зазначено, що згідно з пунктом 7.38 Методики розрахунковий коефіцієнт фізичного зносу деталей становить 0,51. Разом із цим, у даному висновку не наведено даних, з яких аварійний комісар дійшов висновку про визначення коефіцієнт фізичного зносу саме в розмірі 0,51, оскільки останній лише навів пункт 7.38 Методики без посилання на конкретні підпункти. При цьому, у вказаному сертифікаті не зазначено відомостей щодо взятих даних про ціну нового КТЗ у розмірі 809510 грн., що застосована при розрахунку зносу. Крім того, визначення дійсної (ринкової) вартості КТЗ здійснено на момент проведення дослідження 12.02.2021, а не станом на дату ДТП 05.11.2020 року. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджено наявність підстав для застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,51 для транспортного засобу марки Skoda, державний номер [NUMBER] . Отже, позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 8228,75 грн., виходячи зі сплаченої ним суми страхового відшкодування в розмірі 26420 грн., відшкодованої відповідачем суми в розмірі 15591,25 грн. та франшизи в розмірі 2600 грн. за полісом № АО002940979. Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування». Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судові витрати, що складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96; ідентифікаційний код 35417298) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26; ідентифікаційний код 32382598) 8228 (вісім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 75 коп. відшкодування шкоди, а також 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Суддя К.В. Полякова

Результат: granted