Вид судочинства: administrative
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана його представником Дяченком Олексієм Володимировичем, до військової частини [NUMBER] , в якій позивач просить: - визнати протиправними дії військової частини [NUMBER] щодо застосування серпня 2016 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення [PERSON] в період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно; - зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 44974,52 грн, з урахуванням раніше виплачених сум; - зобов`язати військову частину [NUMBER] подати звіт про виконання судового рішення. Підставою для звернення до суду з даною позовною заявою стали протиправні, на думку позивача, дії відповідача щодо нарахування та виплати за вказаний період проходження ним військової служби у військовій частині [NUMBER] індексації із неправильним визначенням відповідачем базового місяця для нарахування індексації (серпень 2016 року), внаслідок чого позивач недоотримав індексацію грошового забезпечення в сумі 44974,52 грн. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи; витребувано від військової частини [NUMBER] : належним чином засвідчені копії наказів про призначення позивача на посаду та його звільнення, зарахування до списків особового складу військової частини та виключення зі списків особового складу військової частини [NUMBER] з 2016 року до 2017 року включно; довідку про виплату (в розрізі місяців та років) позивачу індексації грошового забезпечення за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 із зазначенням базових місяців для розрахунку індексу споживчих цін та щомісячної фіксованої суми індексації грошового забезпечення; контрозрахунок суми індексації грошового забезпечення позивача за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 44974,52 грн у разі наявності заперечень у відповідача. 14.12.2022 до суду надійшов відзив військової частини [NUMBER] на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що розрахунок індексації грошового забезпечення, у тому числі щодо визначення базового місяця для такого нарахування, здійснювався відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Відповідно до рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою № 248/3/9/1/1150 від 31.12.2015, здійснено підвищення рівня доходів військовослужбовців Збройних Сил України за рахунок збільшення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, зокрема, премії (у відсотковому та абсолютному значенні) та щомісячної додаткової винагороди (в абсолютному значенні і з врахуванням премії) для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям у січні 2016 року за грудень 2015 року. До цього протягом 2015 року військовослужбовці військової служби за контрактом отримували премію в розмірі 90%. У подальшому, наказом Міністерства оборони України № 44 від 27.01.2016 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» зі змінами, внесеними наказом Міністерства оборони України № 60 від 08.02.2016, врегульовано розмір грошового забезпечення військовослужбовців на 2016 рік. Згідно з рішенням Міністра оборони України № 1223/з/12 від 15.02.2017 виплата грошового забезпечення військовослужбовцям у 2017 році здійснювалась на рівні 2016 року. Відповідно до рішення Міністра оборони України № 248/3/9/172 від 29.01.2018 розмір грошового забезпечення у 2018 році залишився на тому ж рівні до 01.03.2018 - набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», тобто до чергового підвищення грошового забезпечення. Грудень 2015 року є місяцем підвищення грошового забезпечення військовослужбовців. Для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Згідно з вимогами абз. 9 п. 5 зазначеного порядку та додатку 5 до нього для визначення індексу споживчих цін з метою проведення подальшої індексації грошового забезпечення позивача, починаючи з січня 2016 року здійснювалось обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком. Таке обчислення здійснювалось до перевищення нарахованої суми індексації розміру підвищення грошового забезпечення у грудні 2015 року. Оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року-лютого 2018 року не перевищила розмір грошового забезпечення випереджаючим шляхом у грудні 2015 року, не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у цьому періоді, індексація позивачу не нараховувалася. Станом на час розгляду справи інших заяв по суті справи до суду не надходило. Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації. Відповідно до положень статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (абзац перший частини першої). До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (частина друга). Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством (частина третя). Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ). Положеннями статті 1 Закону № 1282-XII передбачено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно зі статтею 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Відповідно до статті 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. З метою реалізації вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок № 1078). Відповідно до пункту 1 цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців. Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) індексацію доходів населення, яка встановлюється задля підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , виданим 06.05.2016 Службою безпеки України. Згідно з довідкою № 6709, виданою 11.07.2022 військовою частиною [NUMBER] , старший лейтенант [PERSON] у період з 08.08.2016 до 29.09.2017 проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 215 від 08.08.2016 старшого лейтенанта [PERSON] , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) № 655 від 17.07.2016 на посаду заступника командира роти по роботі з особовим складом 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) № 88 від 29.09.2017 (зі змінами, внесеними наказом № 60 від 29.03.2021) старшого лейтенанта [PERSON] , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, призначеного наказом командира військової частини [NUMBER] від 21.09.2017 № 172 на посаду старшого офіцера мобілізаційного відділу [INFO] , вважати таким що здав справи та посаду та вибув до нового місця служби м. Сєвєродонецьк Луганської області, з 29.09.2017 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення. Відповідно до інформації, наданої військовою частиною [NUMBER] у листі вих. № 2304/ФЕС від 08.12.2022, долученому до матеріалів справи разом із відзивом, згідно з роз`ясненням Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 № 248/1485 у період з 01.01.2016 до 28.02.2018 у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у Міністерства оборони України не було. Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 08.08.2017 № 13700/з та від 08.08.2017 № 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям за попередні періоди немає. Тому індексація грошового забезпечення [PERSON] за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 не нараховувалась та не виплачувалась. Довідка № 389/ФЕС від 22.02.2022 про нараховані суми з грошового забезпечення страшого лейтенанта [PERSON] , видана військовою частиною [NUMBER] за період серпень 2016 року-вересень 2017 року також не містить відомостей про нарахування позивачу індексації грошового забезпечення. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року № 2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету України. Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Згідно з абзацами 1, 5 пункту 2 Порядку № 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців. Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У військової частини [NUMBER] не було законних підстав для невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період його військової служби, оскільки в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила 103 відсотка, індексація обов`язково мала бути проведена з першого числа наступного місяця. Ні Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», ні Порядок проведення індексації грошових доходів населення не містять виключень стосовно непроведення індексації в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. Твердження відповідача про те, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів є необґрунтованими, оскільки ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», на яку посилається відповідач, не обмежує проведення передбачених чинним законодавством України виплат, а вказує на джерела походження цих коштів. Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі. Також суд зазначає, що звільнення особи з військової служби не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби з незалежних від неї обставин. Проаналізувавши положення абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», суд дійшов висновку, що індексація грошових доходів населення має на меті надання соціальної підтримки населенню України для забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності в умовах зростання цін та повинна забезпечувати відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Відтак неналежне фінансування конкретної державної установи не може слугувати причиною порушення статті 48 Конституції України, яка гарантує право на достатній життєвий рівень, складовою якого є індексація грошових доходів у зв`язку із зростанням цін. З огляду на викладене, позивачу у період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно протиправно не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення. За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем допущено саме протиправну бездіяльність, а не дії, як зазначає позивач, оскільки позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за вказаний період, яку протиправно не було нараховано і виплачено йому військовою частиною [NUMBER] . Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20 зазначив, що повноваження державних органів щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`кта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки. Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових. Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу. Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави суду дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року. Посадовий оклад позивача, який йому виплачувався за період служби, був встановлений із січня 2008 року та не змінювався. Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 08.08.2016 до 29.09.2017. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно, суд вважає за необхідне з метою ефективного захисту прав позивача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за вказаний період, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації - січень 2008 року. Водночас позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача індексації у визначеній позивачем сумі 44974,52 грн є передчасними, оскільки розрахунок індексації грошового забезпечення позивача є компетенцією військової частини [NUMBER] та на час розгляду справи відповідачем за вказаний період не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення позивача. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що ймовірно будуть порушені у майбутньому. З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог. Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Вказані положення не є імперативними та передбачають диспозитивну поведінку суду. Тобто, це право суду, а не його обов`язок, суд має можливість самостійно на власний розсуд приймати рішення про необхідність чи відсутність потреби в зобов`язанні суб`єкта владних повноважень подати звіт. При цьому, вирішуючи питання щодо встановлення судового контролю, суд має врахувати надані позивачем докази, особливості покладених на суб`єкта владних повноважень обов`язків згідно із судовим рішенням та його можливості ці обов`язки виконувати в рамках законодавства. Обґрунтовуючи необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, позивач у позовній заяві посилається на невиконання іншими військовими частинами, які не є відповідачами у даній справі, судових рішень щодо нарахування та виплати військовослужбовцям індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Враховуючи те, що позивачем не наведено обґрунтованих аргументів необхідності застосування ч. 1 ст. 382 КАС України та не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у даній справі, суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, докази понесення ним інших судових витрат у справі відсутні, у зв`язку з чим розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] до військової частини [NUMBER] про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково. Визнати протиправною бездіяльність військової частини [NUMBER] щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно. Зобов`язати військову частину [NUMBER] нарахувати та виплатити [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з 08.08.2016 до 29.09.2017 включно, враховуючи базовий місяць для обчислення індексації - січень 2008 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Результат: partial