Вид судочинства: commercial
Суддя: Музика М.В.
Дата ухвалення: 2026-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача 28 798,83 грн., з яких 19 468,50 грн. компенсації за втрачені ящики, 6 804,00 грн. штрафу, 599,79 грн. 3% річних та 1 926,54 грн. інфляційних втрат. Вимоги мотивує неналежним виконанням ТОВ "Фрукти Поділля" своїх зобов`язань за договором оренди №119КО 0719 від 23.07.2019. Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 14.11.2025 відкрито провадження у справі №924/1134/25, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору. Відповідач у запереченні на відповідь на відзив просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що не повернута позивачу тара, орендована за договором, фактично була втрачена та з вересня 2021 року позивачем нараховувалась орендна плата на втрачену тару. Так, за розрахунками, за період з вересня 2021 року по січень 2022 року відповідачем сплачено 32226 грн. Окрім того, з серпня по жовтень 2024 року додатково сплачено ще 30000,00 грн., що загалом складає 62226 грн. З викладеного відповідач підсумовує, що позивачем у співпраці з відповідачем не понесено ні прямих збитків, ні збитків, пов`язаних із прибутковістю своєї діяльності. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 23.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Натеко Логістика" (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фрукти Поділля" (далі - орендар) укладено договір оренди №119КО-0719 (далі - договір). Відповідно до п. 1.1. договору, орендодавець передає орендарю у платне строкове користування (оренду) ящики та/або тару у місцях отримання ящика та/або тари в обумовлений цим договором строк, а орендар приймає та використовує їх за цільовим призначенням. Згідно з п. 1.2. договору, після завершення строку оренди орендар повертає ящик та тару в місцях повернення в обумовлені цим договором строки. За умовами п. 1.3. договору, орендар сплачує орендодавцю плату згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 1.5. договору, найменування, асортимент ящика та тари зазначається у специфікації (додаток №3) до даного договору. У разі зміни асортименту сторони підписують нову специфікацію, що містить змінені дані та застосовується у подальшій діяльності сторін. Згідно з п. 2.2. договору, тара, на якій ящик відвантажується орендарю, є власністю орендодавця та підлягає поверненню орендодавцю згідно з умовами цього договору. Відповідно до п. 2.7. договору, приймання орендарем ящика та/або тари від орендодавця здійснюється шляхом складання сторонами акту прийому-передачі ящика/тари в оренду (форма додаток №5 до цього договору). Підписаний сторонами акт прийому-передачі ящика/тари в оренду підтверджує досягнення між ними домовленості щодо кількості, асортименту, якісних характеристик та місця отримання ящика та/або тари. Якщо приймання ящика або тари здійснюється представником орендаря, то останній зобов`язується надіслати на адресу орендаря паспортні дані представника та/або посвідчення водія (ПІБ, серія , номер, ким і коли видано), або видати своєму представнику довіреність на вчинення дій від його імені. Копія такої довіреності разом із актом передається орендодавцю. Згідно з п. 3.1. договору, орендар повинен повернути орендовані ящики орендодавцю або його повіреному чи виконавцю у визначений даним договором строк. Пунктами 3.4.-3.5. договору передбачено, що повернення ящика від орендаря до повіреного/виконавця оформлюється актом прийому-передачі ящика від орендаря (форма додаток №5А до цього договору (залежно від мережі), який складається в трьох примірниках (по одному для повіреного/виконавця, для довірителя/орендодавця та для орендаря). Повернення ящика від орендаря до орендодавця оформлюється актом прийому-передачі ящика/тари від орендаря. Відповідно до п. 4.1. договору, орендар повинен повернути тару орендодавцю у визначений даним договором строк. За умовами п. 5.1. договору, строк оренди ящика та/або тари встановлюється в додатку №7 до договору. Вказаний строк може бути змінено шляхом зазначення у заявці та погодження сторонами. Згідно з п. 6.1.-6.3. договору, ціна оренди визначається орендодавцем: для кожного типу ящика та/або тари; кожного місця прийому ящика та/або тари. Ціна оренди може бути розрахована на: окрему кількість ящика та/або тари; окремий строк, впродовж якого орендар приймає в оренду ящики та або тару від орендодавця. Ціна оренди, а також додаткові цінові умови зазначаються у додатку № 7, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 6.4-6.5. договору, у разі повного чи часткового неповернення орендарем ящика та/або тари в строк, визначений цим договором, кількість ящика та або тари, які не були повернені в цей строк, вважаються орендованими на тих самих умовах та на той самий строк. В цьому випадку орендодавець в односторонньому порядку складає акт про продовження оренди ящика/тари (додаток № 9) та направляє його орендарю. Якщо строк оренди на будь-яку кількість ящика та/або тари був продовжений двічі (відповідно до п.6.4. цього договору), така кількість ящика та/або тари вважається втраченою та підлягає оплаті згідно з п. 7.1.12. цього договору. Пунктом 6.6. договору передбачено, що плата за оренду ящика та/або тари здійснюється орендарем згідно рахунку-фактури орендодавця протягом 7 банківських днів з дати отримання ящика та/або тари. Рахунок-фактура, переданий за допомогою засобів зв`язку, що зазначені в реквізитах, має повну юридичну силу до заміни його на оригінали. Неотримання орендарем рахунку-фактури з будь-яких причин не є підставою для не оплати вартості послуг. За умовами п. 6.9. договору, датою виконання обов`язків орендаря зі сплати будь-яких сум в рамках цього договору є дата зарахування відповідної суми на рахунок орендодавця. Розділом 7 договору передбачені права та обов`язки сторін. Відповідно до 7.1.12 договору, у разі втрати ящика та/або тари орендар зобов`язується компенсувати орендодавцю 100% від вартості відповідно ящика та/або тари, яка зазначена у специфікації, у 5 денний строк з моменту виявлення. У випадку знайдення ящика/тари орендар зобов`язаний повернути їх орендодавцю. В цьому випадку орендар сплачує орендодавцю орендну плату за весь час відсутності ящика та/або тари, а орендодавець повертає орендарю сплачену останнім вартість знайденого ящика/тари, яка зазначена у специфікації (додаток № 3). Часом відсутності ящика та/або тари є дата з якої, згідно умов даного договору, ящик та/або тара вважається втраченою і до їх повернення, що підтверджується актом приймання-передачі ящика та/або тари від орендаря. Згідно з п. 12.2-12.3 договору, у разі порушення однією зі сторін своїх зобов`язань за даним договором, винна сторона зобов`язана відшкодувати іншій стороні завдані у зв`язку з цим збитки відповідно до вимог чинного законодавства України. Дії та/або бездіяльність орендаря щодо заходів, необхідних для забезпечення схоронності ящика та/або тари орендодавця в зберіганні, що призвели до втрати, нестачі або пошкодження ящика та/або тари, кваліфікуються як такі, що відбулися внаслідок вини орендаря. За умовами п. 12.11 договору, у випадку прострочення компенсації вартості пошкодженого або втраченого ящика та/або тари на підставі відповідно п. 7.1.10 чи 7.1.12 цього договору, більше ніж на 5 календарних днів, орендар додатково сплачує орендодавцю штраф у розмірі 20% від суми боргу. Відповідно до п. 13.1-13.3 договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання зобов`язань за дим договором, якщо вони виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами слід розуміти зовнішні та надзвичайні обставини, які не існували на час підписання цього договору, виникли поза волею сторін, настанню та дії яких вони не могли перешкодити за допомогою заходів та засобів, застосування яких у конкретній ситуації справедливо вимагати та чекати від сторони, що підпала під дію форс-мажорних обставин. Форс-мажорне застереження: виникнення зазначених у пп. 13.1-13.3 цього договору обставин непереборної сили або інших обставин не є підставою для відмови орендаря від сплати коштів за оренду ящиків/тари, що були йому передані до їх виникнення. Пунктами 13.4-13.5 договору передбачено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту їх виникнення (або з моменту коли дізналася про зазначені обставини) повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили є сертифікат або інші підтверджуючі документи, видані Торгово-промисловою палатою України, або відповідними державними органами країни - у місці їх виникнення. За положеннями п. 15.1. договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами, та діє протягом одного календарного року. У випадку, якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії цього договору не повідомила про бажання розірвати цей договір, то він вважається автоматично пролонгованим на той самий строк та на тих самих умовах. Кількість таких пролонгацій необмежена. Згідно п. 17.5. договору, строк позовної давності про стягнення штрафу, пені, процентів річних, інфляційних нарахувань становить три роки. Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками. Сторонами також погоджено додаток №1 "Правила роботи з пластиковим ящиком", додаток № 2 "Заявка орендаря па отримання ящика/тари", додаток № 3 "Специфікація", додаток № 4 "Місця отримання ящика", додаток № 4А "Місця отримання тари", додаток № 5 "Акт прийому-передачі ящика/тари в оренду", додаток №5А "Акт прийому-передачі ящика/тари", додаток №5А "Акт прийому-передачі ящика/тари від орендаря", додаток №5Б "Акт прийому-передачі Ящика/Тари від орендаря", додаток №6А "Акт про повернення розбіжностей при поверненні ящика/тари", додаток № 7 щодо строку та вартості оренди, додаток № 8 "Акт звіряння", додаток № 9 "Акт про продовження оренди ящика/тари", додаток № 10 щодо відповідальних осіб за виконання договору. В подальшому, сторонами договору укладено додаткову угоду №1 від 01.12.2020, якою викладено п. 5.1. договору в іншій редакції, додаткову угоду №2 від 09.03.2021, у якій змінено п. 1 додатку №3 до договору, додаткову угоду №3 від 01.07.2021, якою змінено додаток №7 до договору щодо строку та вартості оренди. На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем прийнято товар на суму 154440,00 грн. згідно акту прийому-передачі ящика/тари від 06.05.2021 та на суму 304632,00 грн. згідно акту прийому-передачі ящика/тари від 21.05.2021. Відповідач звернувся до позивача із листом від 16.05.2022, у якому просить вважати тару в кількості 173 ящики №6422 та 16 ящиків №6423 втраченими і такими, що не підлягають поверненню. Також просить виставити рахунок на відшкодування вартості втраченої тари. ТОВ "Натеко Логістика" сформовано рахунок №3470 від 16.05.2022 року на компенсацію втрачених відповідачем ящиків в розмірі 34 020,00 грн. Відповідно до підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків за період з лютого 2022 року по вересень 2022 року борг ТОВ "Фрукти Поділля" перед ТОВ "Натеко Логістика" складає 49 469,50 грн. ТОВ "Фрукти Поділля" звернулося до ТОВ "Натеко Логістика" із листом від 25.07.2024, у якому зазначає, що згідно акту звірки заборгованість перед останнім становить 49 468,50 грн., з яких 34 020,00 грн. - втрачена тара, решта - оренда. Водночас, з огляду на припинення комерційної діяльності по причині мобілізації директора, відповідач просить позивача розглянути можливість скасування заборгованості з оренди, яка виникла під час воєнного стану та становить 7428,00 грн. У листі відповідач також гарантував сплату 42 040,00 грн. частинами по 10 000,00 грн. у серпні, вересні та жовтні 2024 року, та у листопаді 2024 року - 12 040,00 грн. Платіжними інструкціями від 30.09.2024 року відповідачем сплачено позивачу 10 000,00 грн., від 30.08.2024 - 10 000,00 грн., від 30.10.2024 - 10 000,00 грн. З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду. Позиція суду. За загальними положеннями цивільного законодавства зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України. За приписами ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Відповідно до ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Згідно ст.762 ЦК України, за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору оренди позивач передав, а відповідач прийняв в оренду ящики та транспорті дерев`яні палети згідно видаткових накладних від 06.05.2021 на суму 154 440,00 грн. та від 21.05.2021 на суму 304 632,00 грн. У п. 7.1.12 договору погоджено, що у разі втрати ящика та/або тари орендар зобов`язується компенсувати орендодавцю 100% від вартості відповідно ящика та/або тари, яка зазначена у специфікації, у 5 денний строк з моменту виявлення. Відповідач звернувся до позивача з листом від 16.05.2022, у якому повідомив про втрату 189 ящиків та необхідність, у зв`язку з цим, виставлення рахунку по відшкодуванню вартості. У відповідь позивачем сформовано рахунок на суму 34 020,00 грн. Окрім того, позивачем нараховано відповідачу орендну плату за період по 13.05.2022 з розрахунку 2971,08 грн. щомісяця. Згідно акту звірки за період по вересень 2022 року, борг ТОВ "Фрукти Поділля" перед ТОВ "Натеко Логістика" становив 49468,50 грн., з яких 34020,00 грн. боргу з компенсації за втрачені ящики та 15448,5 грн. заборгованості зі сплати орендної плати. Існування вказаної заборгованості також погоджено відповідачем шляхом підписання акту звірки без зауважень. В свою чергу, на виконання своїх зобов`язань ТОВ "Фрукти Поділля" сплачено ТОВ "Натеко Логістика" 30.08.2024, 30.09.2024 та 30.10.2024 по 10 000,00 грн. із призначенням платежу "оплата заборгованості за оренду ящика згідно договору №119КО-0719 від 23.07.2019". Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Пунктом 6.6. договору передбачено, що плата за оренду ящика та/або тари здійснюється орендарем згідно рахунку-фактури орендодавця протягом 7 банківських днів з дати отримання ящика та/або тари. Також за змістом п. 7.1.12 договору вартість втраченої тари підлягала компенсації протягом 5 днів після виявлення втрати. Натомість перерахування ТОВ "Фрукти Поділля" позивачу 19 468,5 грн. боргу матеріали справи не містять та учасниками справи не надано. Твердження відповідача про сплату ТОВ "Натеко Логістика" за період з вересня 2021 року по січень 2022 року 32 226,00 грн. не підтверджено доказами, натомість із долучених відповідачем актів звірки вбачається сплата 10.02.2022 лише 3 222,60 грн. Відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення 19 468,5 грн. боргу. При цьому судом враховано, що позивач здійснює нарахування оренди за першу половину травня 2022 року, тобто, до повідомлення відповідача про втрату ящиків, чим спростовуються доводи ТОВ "Фрукти Поділля" про нарахування орендної плати на втрачену тару. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах звертав увагу на те, що з огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми 3% річних, інфляційних втрат та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Так, у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування. Судом здійснено перерахунок 3% річних та втрат від інфляції в ІПС "Законодавство" за визначений позивачем період - з 0.11.2024 по 10.11.2025, та встановлено його правомірність. Таким чином, 1 926,54 грн. втрат від інфляції та 599,79 грн. 3% річних підлягають стягненню з ТОВ "Фрукти Поділля" на користь ТОВ "Натеко Логістика". Окрім цього, позивач, у зв`язку із простроченням сплати коштів в рахунок компенсації вартості ящиків і тари, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 6 804,00 грн. штрафу. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з п. 12.11 договору, у випадку прострочення компенсації вартості пошкодженого або втраченого ящика та/або тари на підставі відповідно п. 7.1.10 чи 7.1.12 цього договору, більше ніж на 5 календарних днів, орендар додатково сплачує орендодавцю штраф у розмірі 20% від суми боргу. Враховуючи встановлені обставини невиконання ТОВ "Фрукти Логістик" свого зобов`язання з компенсації вартості втрачених ящиків у передбачені п. 7.1.12. договору строки, позивачем правомірно нараховано 6 804,00 грн. штрафу з розрахунку 34 020,00 грн. х 20%. Водночас, судом враховується наступне. Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках. При цьому, норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у постанові ВС від 16.03.2021 у справі № 922/266/20). У мотивувальній частині рішення від 11.07.2013 у справі № 7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. При вирішенні питання про зменшення пені суд бере до уваги також співвідношення розміру заборгованості боржника та розміру пені. Такий підхід є усталеним в судовій практиці (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 920/1013/18, від 26.03.2020 у справі № 904/2847/19). Судом в даному випадку враховується, що розмір штрафу становить 34,95% від основного розміру боргу; боржником сплачено більшу частину заборгованості до звернення до суду з даним позовом; негативні наслідки для позивача несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань компенсовані також стягненням 3% річних та втрат від інфляції. Відтак суд вважає за можливе в даному випадку зменшити розмір штрафу на 50%, що, на переконання суду, відповідатиме таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність. З всього вищевикладеного, позов у даній справі підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 19 468,50 грн. боргу, 599,79 грн. 3% річних, 1 926,54 грн. втрат від інфляції та 3 402 грн. штрафу. В стягненні 3402,00 грн. штрафу суд відмовляє. При розподілі судових витрат суд враховує, що судовий збір, у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами. Аналогічна правова позиція щодо розподілу судових витрат викладена у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 05.04.2018 у справі № 917/1006/16, від 03.04.2018 у справі № 902/339/16. Таким чином, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі (з урахуванням також судового збору, сплаченого за заяву про видачу судового наказу у справі №924/1078/25 з аналогічними вимогами).

Резолютивна частина:
позов задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрукти Поділля" (ідентифікаційний код: 41692408, місцезнаходження: Україна, 32302, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, місто Кам`янець-Подільський, вул. Оринінське шосе, будинок 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Натеко Логістика» (ідентифікаційний код: 38138226, місцезнаходження: вул. Смоленська 31-33, м. Київ, 03057) 19 468,50 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят вісім грн. 50 коп.) боргу, 599,79 грн. (п`ятсот дев`яносто дев`ять грн. 79 коп.) 3% річних, 1926,54 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять шість грн. 54 коп.) втрат від інфляції, 3402,00 грн. (три тисячі чотириста дві грн. 00 коп.) штрафу, 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ. В стягненні 3 402,00 грн. штрафу відмовити. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя М.В. Музика Віддрук. у 2 прим.: 1 - до справи; позивачу в ел. кабінет; 2 - відповідачу (32302, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, вул. Оринінське шосе, буд. 2, код 41692408) - рек. з пов. про вручення

Результат: partial