Вид судочинства: criminal
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
31 травня 2022 року близько 20 год., в умовах воєнного стану, який було введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-ІХ, продовженого строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» №2119-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 133/2022 від «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовженого строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» № 2212-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовженого строком на 90 діб з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» №2263-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», [PERSON] , маючи не зняту та не погашену судимість, перебуваючи у приміщенні спальної кімнати квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] , де тимчасово знаходилась потерпіла [PERSON] , переконавшись в тому, що останні сплять, а отже, за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені іншими особами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, з-під подушки на ліжку, де спала [PERSON] , взяв належний їй гаманець звідки викрав грошові кошти в сумі 1500 гривень, після чого місце події залишив. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши час, місце та спосіб викрадення грошових коштів належних потерпілій [PERSON] , та їх суму. При цьому, [PERSON] показав, що наприкінці травня 2022 року знаходився у м. Борщів. Так, 31 травня 2022 перебував у квартирі знайомого [PERSON] , де також на той час була і потерпіла [PERSON] . У вечірню пору, коли вони лягли спати, викрав з-під подушки, на якій спала потерпіла, гаманець, з якого забрав 1500 грн., після чого з квартири пішов. На слідуючий день потерпіла зателефонувала йому, та зізнався їй у тому, що викрав гроші. Щодо повернення таких не домовилися, і тоді [PERSON] сказала, що про його дії повідомить поліцію. Під час досудового розслідування перешкод не чинив, активно сприяв такому. В своїх діях щиро кається. Потерпілій кошти так і не повернув, проте, вона до нього претензій не має. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження. Покази обвинуваченого, відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорювалися. З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за відсутності заперечень інших учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна, в умовах воєнного стану, вчиненому повторно, скоїв злочин, передбачений ч. 4 ст.185 КК України. При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого ним злочинного діяння, яке відноситься до тяжких злочинів, кількість та вартість викраденого, характеризуючи дані щодо його особи, мотиви та наслідки злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Так, обвинувачений [PERSON] раніше судимий, скоїв злочин, маючи непогашену та незняту судимість. В минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти власності. Не працює, офіційних джерел доходу не має. Також не має зареєстрованого у визначеному законом порядку місця реєстрації. До затримання за підозрою у вчиненні даного кримінального правпорушення проживав без реєстрації у с. Щитівці Чортківського району Тернопільської області, в господарстві співмешканки, де перебував під адміністративним наглядом. По місцю проживання характеризується негативно, як особа, що схильна до вживання спиртних напоїв, порушення громадського порядку, про що надходили скарги односельців. На обліку в психіатра, нарколога за місцем проживання не перебуває. Поряд з тим, судом встановлено, що 30 червня 2022 року [PERSON] був засуджений Заліщицьким районним судом Тернопільської області до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, який був скоєний ним 5 червня 2021 року. Вирок суду набрав законної сили 02 серпня 2022 року. Крім того, 21 липня 2022 року [PERSON] був засуджений Борщівським районним судом Тернопільської області до 6 місяців арешту за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який був скоєний ним 22 січня 2022 року. Вирок суду набрав законної сили 23 серпня 2022 року. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено. Пом`якшуючими покарання обвинуваченому обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. З врахуванням цих обставин, думки прокурора, який просив суд призначити [PERSON] покарання відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, при цьому врахувати покарання за попередніми вироками стосовно обвинуваченого, думки потерпілої [PERSON] , висловленої нею у поданій до суду заяві, що притензій до нього не має, просить суворо не карати, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому, остаточну міру покарання визначити з урахуванням покарання, призначеного за вироком Борщівського районного суду від 21 липня 2022 року, вирок Заліщицького районного суду Тернопільської від 30 червня 2022 року визнати таким, що підлягає до виконання окремо. Підстав для застосування ст. 69 КК України щодо міри покарання обвинуваченому суд не знаходить, оскільки наведені стороною захисту обставини, як то щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність перебування на обліку в психіатра та нарколога, на думку суду, з врахуванням особи винного, не можуть бути оцінені як такі, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. При цьому, суд зауважує, що обвинувачений у минулому в період тривалого часу, за даними кримінального провадження з 2011 року, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення різного роду кримінальних правопорушень, в тому числі і проти власності, за що неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі. Злочин щодо потерпілої [PERSON] скоїв у період перебування під адміністративним наглядом, який було встановлено Заліщиуьким районним судом Тернопільської області 11 січня 2022 року терміном до 18.01.2023 року. А отже, [PERSON] є обізнаним з наслідками щодо вчинення протиправних діянь кримінального характеру, проте, такі систематично залишає поза увагою, ігноруючи встановлені щодо його особи обмеження у виді непогашеної та незнятої судимості. Поряд з тим, суд враховує і те, що позитивна поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування досягнута виключно за умови його ізоляції від суспільства - так, вчинивши злочин щодо потерпілої 31 травня 2022 року, органом досудового розслідування був затриманий 01 червня 2022 року, і з того часу утримується під вартою. Знаходячись на волі, попередні злочини скоїв відповідно 05 червня 2021 року, 09 січня 2022 року. На підставі чого суд приходить до висновку, що саме ізоляція від суспільства у даному випадку щодо особи [PERSON] є найбільш ефективним методом забезпечення його належної поведінки, оскільки перебуваючи на волі, не маючи постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків, стабільних джерел доходу, він не виявляє схильність до життя в рамках закону. Враховуючи те, що запобіжний захід обраний [PERSON] під час судового провадження у виді тримання під вартою закінчується 21 січня 2023 року, суд, враховуючи обрану міру покарання та наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України щодо особи обвинуваченого, вважає за необхідне продовжити останньому строк дії запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, але не більше 60 діб. Судові витрати по справі за проведення судово дактилоскопічної експертизи від 14.06.2022 року № СЕ-19/120-22/5462-Д підлягають стягненню з [PERSON] в повному об`ємі.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років). На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 липня 2022 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити [PERSON] остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирок Заліщицького районного суду Тернопільської області від 30 червня 2022 року щодо [PERSON] підлягає виконанню самостійно. Строк відбування покарання [PERSON] рахувати з 01 червня 2022 року, зарахувавши в строк відбування такого строк утримання під вартою. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо [PERSON] , продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 06 березня 2023 року. Стягнути з [PERSON] на користь держави за проведення: -судово дактилоскопічної експертизи від 14.06.2022 року № СЕ-19/120-22/5462-Д 1132 ( одну тисячу сто тридцять дві) грн. 68 коп. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Головуюча:

Результат: guilty