Вид судочинства: commercial
Суддя: Котельницька Вікторія Леонідівна
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
Позивач звернувся з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 100701,00 грн основного боргу, 413,84 грн 3% річних, 2220,94 грн пені, 2270,00 грн судового збору та витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Ухвалою від 04.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/1074/21; задоволено клопотання позивача, заявлене в п. 1 прохальної частини позову про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи. Копія зазначеної ухвали надіслані на адресу учасників справи. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення позивач та відповідач повідомлені належним чином про розгляд судом справи №920/1074/21. 25.10.2021 відповідач подав відзив (вх№8959/21), відповідно до якого зазначив, що на момент подачі відзиву на позов (станом на 25.10.2021) відповідач повністю виконав свої договірні зобов`язання в частині оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною від 24.06.2021 №484, оскільки 19.10.2021 здійснив оплату поставленого товару згідно рахунку від 09.06.2021р. № 502 у розмірі 100701,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2021р. № 20572, оригінал якого додано до відзиву. Відзив поданий з дотриманням вимог статей 165 та 251 ГПК України та долучається до матеріалів справи. Позивач додаткових пояснень стосовно сплати відповідачем суми боргу суду не подав. Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012). З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, враховуючи принцип незмінності складу суду, передбачений ст.32 ГПК України, розгляд справи в зв`язку з відпусткою судді Котельницької В.Л. здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки. Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для надання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України. Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне. 11 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький метизний завод» (далі - постачальник, позивач) та Акціонерним товариством «Сумський завод «Насосенергомаш» (далі - покупець, відповідач) було укладено договір поставки №28-2/264 (далі - договір). Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити «Товар», кількісні та якісні характеристики якого викладені в специфікаціях (прикладених до Договору), що є невід`ємною частиною Договору. Пунктом 2.1. договору встановлено, що постачальник поставляє товар на умовах - FCA, склад постачальника: м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, 3-А, якщо інше не зазначено у специфікації. Згідно з п. 2.3. договору строк поставки Товару - протягом 7 календарних днів з дати підписання специфікації сторонами, якщо інше не зазначено в специфікації. Датою поставки Товару вважається дата, вказана у видатковій накладній та в товарно-транспортній накладній (п. 2.4. договору). Відповідно до п. 3.2. договору покупець здійснює оплату в розмірі 100% загальної вартості Товару (партії товару) відповідно рахунку-фактури на банківський рахунок постачальника на протязі 30 днів з дати поставки Товару, якщо інше не вказане в специфікації. Абзацом 2 пункту 6.3. договору встановлено, що у разі прострочення платежів по договору покупець, на вимогу постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,2% простроченого платежу за кожний день прострочення плате жу, але не більше 10% суми простроченого платежу. Пунктом 9.4. договору визначено, що договір вважається діючим з моменту підписання та діє до 31.12.2021. 09.06.2021 до договору №28-2/264 від 11.12.2020 сторонами укладено специфікацію №2, якою визначено поставку продукції - дроту 1,2 Св08Г2С-О ГОСТ 2246-70 у кількості 2 505 кг, загальною вартістю 100701,00 грн. 09.06.2021 позивач виставив відповідачу рахунок № 502 на суму 100701,00 грн. 24.06.2021 за накладною № 484 на умовах Специфікації № 2 від 09.06.2021 позивачем поставлено відповідачу товар: дріт 1,2 Св08Г2С-О ГОСТ 2246-70 кількістю 2505 кг на загальну суму з ПДВ 100701,00 грн. Факт отримання товару відповідачем підтверджується довіреністю №1480 від 22.06.2021 та товарно-транспортною накладною № 484 від 24.06.2021. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Як зазначає позивач, що підтверджується і позицією, викладеною відповідачем у відзиві, жодних претензій відповідач щодо якості товару не пред`являв, а поставка відповідно відбулася належним чином згідно умов договору. Отже, відповідно до п.п. 2.4., 3.2. договору та ч. 5 ст. 254 ЦК України, строк оплати відповідача за товар настав 27.07.2021, оскільки товар був отриманий останнім 24.06.2021 за накладною №484. 02.09.2021 позивач надіслав відповідачу листа №0209к1, в якому зазначив про необхідність погашення заборгованості відповідача за договором в сумі 100701,00 грн, але як зазначає позивач, відповіді не отримав, заборгованість відповідачем не погашена. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач, в порушення пункту 3.2. договору та Специфікації №2 від 09.06.2021 вартість отриманого товару за видатковою накладною №484 від 24.06.2021 позивачу не сплатив. У зв`язку з чим позивач звернувся з позовом щодо стягнення з відповідача 100701,00 грн вартості поставленого товару, а також 2220,94 грн пені та 413,84 грн 3% річних. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать. Відповідно до вимог частини першої статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між сторонами склались відносини з поставки товару, які врегульовані § 1 та § 3 Глави 54 ЦК України. За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до частин 1 та 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Наявними у справі доказами, поданими позивачем, підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару за договором та неналежне виконання відповідачем умов договору щодо оплати вартості товару, поставленого за видатковою накладною №№484 від 24.06.2021, у зв`язку з чим вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 100701,00 грн вартості поставленого товару за договором суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Водночас, відповідно до платіжного доручення від 19.10.2021р. № 20572, яке додано відповідачем до відзиву на позовну заяву, АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» сплатило ТОВ «Запорізький метизний завод» 100701,00 грн з призначенням платежу «оплата рах. №502 від 09.06.2021 за дріт дог. №28-2/264 від 11.12.2020. в т.ч. ПДВ 16783,50 грн». Тобто, станом на 19.10.2021 у справі відсутній предмет спору щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 100701,00 грн вартості поставленого товару за договором. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, враховуючи вище зазначене,

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 100701,00 грн основного боргу. 3. Стягнути з Акціонерного товариства «Сумський завод «Насосенергомаш» (пл.Привокзальна, 1, м. Суми, 40011, код ЄДРПОУ 05785448) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький метизний завод» (вул. Північне шосе, буд. 22Д, м. Запоріжжя, 69106, код ЄДРПОУ 39989779) 413,84 грн (чотириста тринадцять грн 84 коп.) 3% річних, 2220,94 грн (дві тисячі двісті двадцять грн 94 коп.) пені, а також 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) витрат зі сплати судового збору та 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу. 4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України). Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Повний текст рішення в зв`язку з відпусткою судді Котельницької В.Л. складено та підписано 11.01.2022. Суддя В.Л. Котельницька

Результат: partial