Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Крамаренко Т. В.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127391 від 11 вересня 2024 [PERSON] 11 вересня 2024 о 18:34 в м. Південноукраїнську по вул. Енергобудівників, 15 керував автомобілем ЗАЗ 1102, державний номерний знак [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія з застосуванням газоаналізатору «Драгер 6820» (результат огляду позитивний 1,63%). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Постановою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник [PERSON] - адвокат Саннікова Н.Г. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі відносно [PERSON] закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В апеляційній скарзі, адвокат Саннікова Н.Г. зазначає про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції, [PERSON] пояснив суду, що увечері 11 вересня 2024 року був зупинений працівниками поліції та на їх вимогу пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора. Однак, з результатами такого огляду був не згодний, про що неодноразово повідомляв працівникам поліції. При цьому, просив провести огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим, працівники поліції привезли його до КМП «ЮМБЛ», однак вимкнувши камеру, поліцейський почав його відмовляти від проходження такого огляду в медичному закладі та на вимоги самого [PERSON] поліцейський не реагував. Вказане також підтверджується, наявним в матеріалах справи відеозаписом. Між тим, на думку захисника, суд першої інстанції не звернув увагу на порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння [PERSON] , а саме на не забезпечення працівниками поліції проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я. Захисник Саннікова Н.Г. вказує на те, що з огляду на досліджений відеозапис, у діях поліцейського є ознаки провокації водія на вчинення адміністративного правопорушення. Також, захисник вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127391 стосовно [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не дотримано вимоги п.7 розділу І, п.9 розділу ІІ Інструкції, ч.3 ст. 266 КУпАП, а тому відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП є безумовною підставою вважати, що огляд [PERSON] є недійним. Адвокат Саннікова Н.Г. звертає увагу на те, що дії [PERSON] слід було кваліфікувати, як порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто за відмову проїхати в медичний заклад для проходження повторного огляду, а не п.2.9 а ПДР України, як було зазначено у протоколі. Разом з тим, інкриміноване [PERSON] згідно протоколу про адміністративне правопорушення - порушення вимог п.29. а ПДР України та відповідна кваліфікація його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП не підтверджено наявними у справі доказами. [PERSON] та його захисник - адвокат Саннікова Н.Г. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість 31 грудня 2024 року захисником - адвокатом Санніковою Н.Г. через систему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи у відсутність як [PERSON] так і її як його захисника. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. Визнаючи [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, суд першої інстанції посилався на те, що його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний: - виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; - не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів. Згідно вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Згідно положень ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності,

Резолютивна частина:
Апеляційну скаргу захисника [PERSON] - адвоката Саннікової Наталі Геннадіївни - залишити без задоволення. Постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Суддя Миколаївського апеляційного суду Крамаренко Т.В.

Результат: guilty