Вид судочинства: commercial
Суддя: Мілєва Ірина Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
12.07.2013р. за вих.№10032/6071 позивач направив відповідачу договір про спільне використання технологічних електричних мереж від 11.07.2013р. № 766 з додатками. 13.08.2013р. відповідач листом №781 направив на адресу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 766 від 11.07.2013р. підписаний з протоколом розбіжностей і узгодження з додатками від 19.07.2013р., який є невід'ємною частиною цього договору. 22.08.2013р. за вих. №11754/0001 позивач направив на адресу Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради два примірники протоколу узгодження розбіжностей від 20.08.2013р. до договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 766 від 11.07.2013р. для підписання. Позивач просить викласти спірні пункти договору в його редакції. Відповідач проти позову заперечує, свою позицію виклав у запереченні на позов, просить прийняти умови спірних пунктів в його редакції, що і є предметом спору. Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (ч.1 ст.67 Господарського кодексу України). Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (ч.3 ст.184 Господарського кодексу України). При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови (п.3 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України). Спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору (ст.187 Господарського кодексу України). Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. №28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 р. №910), зареєстровами в Міністерстві юстиції України 02.08..1996 р. за №417/1442 (далі - ПКЕЕ). Дія ПКЕЕ поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). Норми розділів "Загальні положення", "Межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін" та "Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів" поширюються на всіх споживачів без винятку. Відповідно до п.1.2 ПКЕЕ електропередавальна організація - суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами або місцевими (локальними) електричними мережами, а також суб'єкт господарювання, який отримав ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та ліцензію НКРЕ на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території; Точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії. Електропередавальна організація покриває всі витрати, пов'язані з доставкою електричної енергії в точку продажу (п.1.4 ПКЕЕ). У разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2) (п.1.7 ПКЕЕ). Відносини сторін у разі передачі (транзиту) електропередавальною організацією електричної енергії технологічними електричними мережами власника електричних мереж (споживача, основного споживача) регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, який електропередавальна організація зобов'язана укласти з відповідним власником технологічних електричних мереж. (п.5.15 ПКЕЕ). Укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил (п.1.13 ПКЕЕ). Спірні питання між споживачем та постачальником електричної енергії або електропередавальною організацією розглядаються в межах наданих законодавством повноважень НКРЕ, центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці, Антимонопольним комітетом України, Держенергонаглядом та судом (п.1.14 ПКЕЕ). З аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що укладання договору про спільне використання технологічних електричних мереж є обов`язковим. Стосовно п.2.4, 4.4 договору. Відповідач вважає, що не повинен надавати позивачу довідку про обсяги споживання переданої електричної енергії за базовий період. Електропередавальні організації, які використовують технологічні електричні мережі інших власників електричних мереж, сплачують останнім плату за спільне використання технологічних електричних мереж, яка визначається відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12.06.2008 N 691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 за N 732/15423 (п.6.29 ПКЕЕ). Відшкодування обґрунтованих витрат з утримання технологічних електричних мереж споживача (основного споживача) оплачується відповідно до договору про спільне використання технологічних електричних мереж і враховує фактичні обґрунтовані витрати основного споживача на утримання цих електричних мереж(п.6.30 ПКЕЕ). Фактичні обґрунтовані витрати на утримання технологічних електричних мереж відшкодовуються власнику електричних мереж відповідно до його кошторису витрат на здійснення цієї діяльності. Узгоджений з територіальним представництвом НКРЕ кошторис витрат є невід'ємним додатком до договору про спільне використання технологічних електричних мереж (п.6.32 ПКЕЕ). Відповідно до п.1.8. Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 12.06.2008 р. №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.08.2008 р. за №732/15423 (далі -Методика) для підтвердження величини обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання за розрахунковий період (календарний рік) власник мереж складає кошторис витрат (без ПДВ) на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати, що безпосередньо стосуються цього виду діяльності за попередній календарний рік. Кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання з обґрунтуванням щодо кожної статті витрат та розрахунок плати за спільне використання технологічних електричних мереж подаються власником мереж щороку на погодження до відповідного територіального представництва НКРЕ (п.2.5 Методики). Загальна сума річних обґрунтованих витрат власника мереж визначається відповідно до розділу II "Порядок складення кошторису обґрунтованих річних витрат власника мереж на утримання електричних мереж спільного використання" цієї Методики (без ПДВ). (п.5.1 Методики). Плата за спільне використання (без ПДВ) технологічних електричних мереж розраховується як добуток значення загальної величини витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання на частку від ділення між обсягами віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж спільного використання до обсягу надходження в мережі спільного використання (п.5.2 Методики). Рахунок до оплати виставляється власником мереж з урахуванням ПДВ (п.5.4 Методики). Підсумовуючи вищевикладене, слід зазначити, що враховуючи положення ПКЕЕ та Методики обсяги споживання переданої електричної енергії за базовий період визначається саме власником мереж і в подальшому враховується ним при розрахунку витрат на утримання технологічних електричних мереж З огляду на викладене, суд вважає за доцільне прийняти п.2.4 договору саме в редакції позивача, п.4.4 в редакції відповідача не доповнювати. Щодо п.3.5 запропонованого відповідачем - він викладений у вигляді загального правила і не містить жодної конкретизації умов договору. Відповідно до п.3 ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема: типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. Відповідач просить п.п.8.1.1, 8.1.2, 10.5 договору виключити, однак з цим не можна погодитись, оскільки Типовим договором передбачені ці пункти і саме в редакції, яка запропонована позивачем. Щодо п.10.4. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору (ч.7 ст.180 Господарського кодексу України). Представник відповідача у судовому засіданні 23.12.2013р. не заперечував проти викладення його умов у редакції позивача. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що редакція п.10.4, запропонована відповідачем у письмових запереченнях, є неприйнятною з огляду на наступне. Так, відповідач пов'язує строк дії договору зі строком дії «Договору з додатками з енергопостачання електричної енергії №687 від 26.03.1998р.». Згаданий договір суду для огляду наданий не був. У письмових запереченнях відповідач посилається на те, що ці договори є пов'язаними, однак договір про спільне використання технологічних електричних мереж від 11.07.2013р. № 766 не містить жодного посилання на «Договір з додатками з енергопостачання електричної енергії №687 від 26.03.1998р.», вказаний відповідачем. Крім того, в редакції п.10.4, запропонованій відповідачем, відсутня фраза «У разі переходу права власності (права господарського відання) на технологічні електричні мережі до іншої особи цей договір втрачає чинність». Однак її виключення суперечило б положем типового договору та вимогам п.1.7 ПКЕЕ, яким передбачено, що «у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж», та положенням типового договору. Тобто такий договір може бути укладено саме з власником мереж, і якщо право власності (право господарського відання) перейде від відповідача до іншої особи - цілком правомірною буде умова про втрату чинності договору. У спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору (ст.84 Господарського процесуального кодексу України). Відповідно до п.9.9 Пленуму Вищого господарського кодексу України №6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення» у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині. Якщо ж умови (пункти) поданого позивачем проекту договору судом прийнято лише в певній частині, то решта умов (пунктів), до яких вносяться зміни порівняно з проектом, викладається в резолютивній частині судового рішення. Згідно з п.9.8 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського кодексу України у рішенні зі спору, що виник при укладенні або зміні договору, - рішення з кожної спірної умови договору у вигляді конкретного формулювання відповідної умови (розділу, пункту, підпункту) договору. Таким чином, у резолютивній частині рішення необхідно зазначити про укладення договору в редакції позивача з визначенням редакції кожної спірної умови договору у вигляді конкретного формулювання відповідної умови договору. Відповідно до п.4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.7 ст.106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст.49 ГПК. Апеляційною інстанцією скасована ухвала про повернення позовної заяви, справа передана на розгляд місцевого господарського суду. За подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 573,50грн. (а.с.16). Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1720,50грн.(1147,00грн.+ 573,50грн.) Враховуючи вищевикладене,

Резолютивна частина:
Позов задовольнити в повному обсязі. Визнати договір про спільне використання технологічних електричних мереж від 11.07.2013р. № 766 укладеним у редакції позивача з викладенням спірних пунктів у наступній редакції: - пункт 2.4 договору викласти в редакції позивача: "2.4 Щомісяця до першого робочого дня наступного розрахункового періоду надавати Користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж та два примірники Акта прийому-здачі наданих послуг (додаток №4 до цього Договору), оформлених Власником мереж. Щорічно до 01 вересня надавати Користувачу два примірники Довідки про обсяги переданої електричної енергії за базовий період (додаток 5 до цього Договору), оформленої Власником мереж"; - пункт 4.4 в редакції відповідача не доповнювати; - пункт 3.5 в редакції відповідача не доповнювати; - пункт 8.1.1 договору викласти в редакції позивача: "8.1.1 Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії технологічними електричними мережами спільного використання з дотриманням показників якості електричної енергії та категорії з надійності електропостачання. У разі погіршення передбачених умовами договору про постачання електричної енергії показників якості електричної енергії з вини Власника мереж останній відшкодовує користувачу завдані збитки відповідно до законодавства України"; - пункт 8.1.2 договору викласти в редакції позивача: "8.1.2 Власник мереж не несе відповідальності за порушення вимог пункту 8.1 цього Договору у разі порушення Користувачем вимог розділу 4 цього Договору"; - пункт 10.4 договору викласти в редакції позивача: "10.4 Цей Договір укладається на строк до 31.12.2013, набирає чинності з дня його підписання та вважає продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із Сторін про відмову від цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в іншій термін за ініціативою будь-якої із Сторін у порядку, визначеному законодавством. У разі переходу права власності (права господарського відання) на технологічні електричні мережі до іншої особи цей договір втрачає чинність"; - пункт 10.5 договору викласти в редакції позивача: "10.5 Додатки до цього Договору "Однолінійна схема", "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", "Довідка про обсяги переданої електричної енергії за базовий період", "Акт прийому-здачі наданих послуг", "Кошторис обґрунтованих витрат" є невід'ємними частинами цього договору". Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Самарського району" Дніпропетровської міської ради (49127, м.Дніпропетровськ, вул.Агнії Барто,19, ідентифікаційний код 21927215) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці «Дніпропетровських міських електричних мереж» (49070, м.Дніпропетровськ, вул.Ленінградська, 40, ідентифікаційний код 00130777) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1720,50грн., про що видати наказ. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Суддя І.В. Мілєва Повне рішення складено 10.01.2014

Результат: granted