Вид судочинства: civil
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2026-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
03.11.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт капітал») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 22734 грн, а також судові витрати по справі. В обгрунтування вимог вказано, що 19.07.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено кредитний договір № 00-9863088, за умовами якого позичальник отримав кредит на суму 6900 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом. 17.02.2025 ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги до відповідача відповідно до укладеного з ТОВ «МАКС КРЕДИТ» договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24834 грн. Всупереч умовам зазначеного кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення коштів, після відступлення права вимоги не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу копія позовної заяви з доданими документами надіслана позивачем 18.10.2025 листом. За зареєстрованим місцем проживання відповідачу судом направлено копію ухвали про відкриття провадження. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 19.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №00-9863088, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит, сума кредитного ліміту склала 6000 грн, на строк 360 календарних днів, зі сплатою фіксованої відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 1,45% (стандартна процентна ставка). Відповідно до пункту 1.6 Договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавця одноразово комісію у розмірі 15% від суми кредиту, що складає 900 грн. Кредитодавець зобов`язаний надати Кредит у дату надання/видачі Кредиту: 19.07.2024. Сума Кредиту перераховується Кредитодавцем в сумі 6000 грн на рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (пункт 2.8 Договору). Договір підписаний електронним підписом сторін, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «826338», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який вказаний у реквізитах договору. Як вбачається із вказаного договору та паспорту споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, він ознайомлений з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, про що свідчить його підпис у договорі та паспорті споживчого кредиту, шляхом накладення особистого електронного підпису. На підтвердження позовних вимог позивачем також надано Правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит», які діють з 09.01.2024. Отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до даних довідки про ідентифікацію для [PERSON] на номер телефону « [NUMBER] » направлено 19.07.2024 о 18:26:02 год. одноразовий ідентифікатор «82638» для підписання договору №00-9863088 (а.с.24). ТОВ «Макс Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором № 00-9863088 від 19.07.2024 виконало в повному обсязі та надало для [PERSON] грошові кошти у розмірі 6000 грн шляхом перерахунку на платіжну карту відповідача № [NUMBER] через ТОВ «ПрофітГід», що підтверджено даними довідки та витягу з додатку до неї (а.с.22 - 23). Згідно з даними наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9863088 розмір заборгованості відповідача за даним кредитним договором станом на 17.12.2024 становить 24834 грн, що складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15834 грн, комісії - 600 грн та штрафних санкцій 2100 грн (а.с.33-34). З відомостей виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9863088 від 19.07.2024 заборгованість перед Товариством за кредитним договором №00-9863088 від 19.07.2024 станом на 01.10.2025 складає 24834 грн, що складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15834 грн, комісії - 600 грн та штрафних санкцій 2100 грн (а.с.32). 17.02.2025 між ТОВ «Макс кредит» та Товариством укладено договір факторингу №17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.39-41). За даними Реєстру боржників від 17.02.2025 Товариство отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №00-9863088 від 19.07.2024 на загальну суму 22734 грн (а.с.37, зворот). Факт оплати позивачем отриманих за вказаним договором факторингу прав вимог до боржників підтверджується даними платіжної інструкції №288 від 21.02.2025 (а.с.35). Всупереч умовам Договору №00-9863088 від 19.07.2024 відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі коштів в сумі 22734 грн. За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що договір кредитної лінії №00-9863088 від 19.07.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] є укладеним. Первісний кредитор виконав свої зобов`язання та надав відповідачці узгоджену сторонами договору суму кредиту. Проте відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. Докази сплати [PERSON] заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи відсутні, відповідачкою не надано власного розрахунку заборгованості. Зважаючи на оформлені в належному порядку кредитний договір №00-9863088 від 19.07.2024 та договір факторингу Товариство є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Враховуючи вищевикладене, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, укладеного з ним. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання нею кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку. За наведених обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: за кредитним договором №00-9863088 від 19.07.2024 у розмірі 22734 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені чи мають бути понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Так, на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №10/09/25-01 від 10.09.2025, додаткової угоди №25770866273 від 11.09.2025 до Договору №10/09/25-01 від 10.09.2025, довіреності від 10.09.2025 представництво інтересів Товариства у судах загальної юрисдикції уповноважено адвоката Соломка О.В. Адвокатом надано клієнту юридичні послуги, загальна вартість яких становить 7000 грн та погоджена актом прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025, який є невід`ємною частиною до договору про надання правової допомоги №10/09/25-01 від 10.09.2025. Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18). Відтак, згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Резолютивна частина:
Позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-9863088 від 19.07.2024 у розмірі 22734 грн, що складається з заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 6000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 15834 грн, комісії - 600 грн. Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судові витрати, пов`язані з розглядом справи, - судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення. На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідач не подав заяву про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю ««Юніт капітал», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10, поштовий індекс 01024. Відповідач - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Головуюча Н.А.Горгулько

Результат: granted