Вид судочинства: criminal
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2022-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
01 лютого 2021 року о 19 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись зі швидкістю 71 км/год по проїзній частині автодороги сполученням Добропілля-Лиман у Краматорському районі Донецької області з боку м.Лиман, на ділянці 77 км + 500 м, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: п.12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в світлі фар спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, після виявлення перешкоди для руху у виді пішохода [PERSON] , [INFO] , невірно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля, або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди, скоїв наїзд правою частиною кабіни та кузову на пішохода [PERSON] , який знаходився на правому краю проїзної частини. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події. Так, [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження у виді багатоуламкового перелому кісток склепіння черепа з розповсюдженням на кістки лицьового скелету і основи черепа з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, субарахноїдальні крововиливи практично по всім півкулям головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови лобної та правої тім`яної області, забійна рана голови, травматична екстракція 1-го зуба верхньої щелепи праворуч, синця верхнього повіка лівого ока, ділянки осадження шкірних покровів обличчя, розриву міжхребцевого диску між 6 і 7 шийними хребцями з крововиливами під оболонки спинного мозку. Зазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів за механізмом удару-тиску, тертя-ковзання незадовго до моменту настання смерті, та стосовно живих осіб, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Причиною смерті [PERSON] стала сукупна травма голови та шиї з множинними переломами кісток черепа, розривом міжхребцевого диску між 6 і 7 шийними хребцями з ушкодженням головного та спинного мозку і їх оболонок, ускладнена розвитком шоку. Після чого водій [PERSON] , діючи умисно в порушення вимог п.2.10 а, б, г, ґ, д і е Правил дорожнього руху України, які регламентують: п.2.10 - у разі причетності до дорожньо-транспортної події водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці події; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п.9.10 цих Правил; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті г п.2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів події, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди будучи причетним до дорожньо-транспортної події, не зупинив транспортний засіб, не увімкнув аварійну сигналізацію, не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду в підрозділ поліції, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди з місця події зник, залишивши таким чином місце дорожньо-транспортної події. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого [PERSON] . Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно [PERSON] лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 29.11.2021. В судовому\~засіданні [PERSON] свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 01.02.2021 він на службовому автомобілі MAN TGX рухався по автодорозі з м.Сєвєродонецьк, перевозив 20 т. добрива. Під час руху з боку с.Райгородок в напрямку м.Слов`янська на 77 км. поблизу Лиманського повороту зі швидкістю 71 км/год. він побачив пішохода, якого намагався об`їхати. Він подумав, що об`їхав пішохода та поїхав далі. Наступного дня він побачив пошкодження кузову та зрозумів, що скоїв наїзд на пішохода. Також від їхнього працівника дізнався, що напередодні на автодорозі вбили людину. 05.02.2021 поліцейські приїхали на підприємство, до поліції не звертався, сказав керівнику про вірогідність наїзду. В ході слідчого експерименту він надав детальні показання про обставини, всі заміри здійснювали з його слів. До поліції він не звертався, оскільки розгубився. Зараз він працює водієм у іншої особи, з потерпілою з приводу відшкодування збитків не зв`язувався. Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого [PERSON] в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Так, допитана в судовому засіданні потерпіла [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] був її співмешканцем протягом 6 років. В той день [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, як він опинився на автодорозі їй невідомо, відомо, що він вживав алкоголь в місті та сів у маршрутку. Про те, що він зник, вона повідомила його сина, який згодом їй зателефонував та сказав, що він загинув в ДТП та слід йти до поліції з документами. Похованням займався його син, який мешкає в м.Києві. Про ДТП їй нічого невідомо. Зазначила, що в ДТП винен сам загиблий, просила обвинуваченого суворо не карати. З протоколу огляду місця ДТП від 01.02.2021, схеми та фототаблиці до нього вбачається, що слідчим було проведено огляд місця ДТП, що відбулося на проїзній частині автодороги Добропілля-Лиман на ділянці 77 км + 500 м. В ході огляду встановлено, що дорожнє покриття асфальтобетонне, мокре, шириною для двох напрямків, ділянка не освітлена, транспорт на місці події відсутній, на узбіччі пляма бурого кольору, схожа на кров. На узбіччі розташований труп чоловічої статі, який знаходиться в положенні на животі, наявні пошкодження ребер та грудини. Як вбачається з протоколу пред`явлення трупу для впізнання від 02.02.2021, [PERSON] впізнала труп свого співмешканця [PERSON] за прикметами зовнішності, рисами обличчя, татуюванням та одягом, в який він був вдягнутий. Висновком експерта № 86 від 12.03.2021, складеним в результаті проведення судово-медичної експертизи, встановлено що при дослідженні трупа [PERSON] виявлені наступні ушкодження: відкритий багатоуламковий перелом кісток склепіння черепа з розповсюдженням на кістки лицьового скелету і основи черепа, з ушкодженням оболонок та речовини головного мозку, субарахноідальні крововиливи практично по всім півкулям головного мозку, крововилив в шлуночки головного мозку, крововиливи в м`які покрови голови лобної і правої тім`яної області, забійна рана голови, травматична екстракція (видалення) 1-го зуба верхньої щелепи праворуч, синець верхнього повіка лівого ока, ділянки осадження шкірних покровів обличчя; розрив міжхребцевого диску між 6 і 7 шийними хребцями з крововиливами під оболонки спинного мозку; осадження шкірних покровів лівого передпліччя та синець правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів за механізмом удару тертя-ковзання і удару-тиску незадовго до моменту настання смерті при дорожньо-транспортній пригоді, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Виходячи з динаміки розвитку ранніх трупних явищ, що були встановлені при судово-медичній експертизі трупа, можна вважати, що смерть [PERSON] настала за 13-14 год. до судово-медичної експертизи. Причиною смерті [PERSON] явилась сукупна травма голови та шиї з множинними переломами кісток черепа, розривом міжхребцевого диску між 6-м і 7-м шийними хребцями з ушкодженням головного і спинного мозку і їх оболонок, ускладнена розвитком шоку. При судово-токсикологічному дослідженні в крові і сечі від його трупа виявлений етиловий спирт, концентрація етилового спирту у крові відносно до живих осіб відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня. При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що кров трупа [PERSON] відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 03.02.2021, за участю спеціаліста слідчим було оглянуто вантажний автомобіль MAN державний номер [NUMBER] , кабіна якого пофарбована у білий колір, кузов пофарбований у світло-сірий колір. В ході огляду встановлено, що автомобіль має 3 вісі та 8 колес, виявлено візуальні пошкодження зліва, справа та зломи аварійного характеру. При огляді правої частини борту кузова на висоті 167 см виявлено зчіс фарби світло-сірого кольору, вилучено фрагменти фарби, автомобіль вилучений та переданий на відповідальне зберігання власнику. Згідно протоколу додаткового огляду транспортного засобу від 24.02.2021, слідчим за участю спеціаліста зі згоди власника оглянуто автомобіль MAN державний номер [NUMBER] , встановлено, що загальний розмір пошкоджень в бічній поверхні автомобіля становить 110 х 60 мм, а в передній частині 30х75 мм, пошкодження характеризуються трасами тертя та подряпинами. Висновком експерта № СЕ-19/105-21/2045-ІТ від 23.03.2021, складеним в результаті проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, встановлено, що рульове управління, гальмівна система та ходова частина автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , у момент виникнення події ДТП знаходилися в працездатному стані і виконували покладені на них функції. З технічної точки зору, до виникнення даної дорожньо-транспортної події, технічні системи автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , та їх елементи, які могли вплинути на керованість та курсову стійкість автомобіля MAN TGX 26.460, знаходилися в працездатному стані і виконували покладені на них функції. Висновком експерта № 15 від 13.04.2021, складеним в результаті проведення судово-медичної експертизи, встановлено що враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа [PERSON] , не виключена можливість їх виникнення при ударі об виступаючі частини кузову рухомого автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] . За відомостями ФОП [PERSON] , наданими у відповідності до ст.93 КПК України, що за відомостями підприємства, що зафіксовані завдяки системи контролю та моніторингу GPS, встановленого на автомобілі MAN, реєстраційний номер [NUMBER] , зазначений транспортний засіб дійсно перебував на ділянці 77 кілометр проїжджої частини сполученням Добропілля-Лиман у 19 год.26 хв. 19 сек. 01.02.2021 та швидкість руху складала 71 км/год, ці показники зафіксовані системою. З протоколу проведення слідчого експерименту від 19.11.2021, проведеного за участю [PERSON] з фототаблицею та схеми до нього, вбачається, що [PERSON] на місці розповів та вказав відомі йому обставини ДТП, зазначивши, що 01.02.2021 близько 19-30 год. він керував автомобілем MAN, реєстраційний номер [NUMBER] , здійснюючи рух по проїжджій частині автодороги сполученням Добропілля-Лиман з боку м.Лиман. Під час руху була темна пора доби, проїжджа частина дороги, по якій він здійснював рух, була мокра, опадів не було, видимість була достатня, а оглядовість необмежена, від управління автомобіля його ніхто не відволікав, по шляху руху на проїжджій частині перешкод ніхто не створював, рухався прямолінійно. Проїжджаючи ділянку автодороги в районі 77 км, не доїжджаючи до Лиманського повороту, в цей час він в світлі фар раптово побачив пішохода-чоловіка, який знаходився біля правого краю проїжджої частини. [PERSON] не встиг застосувати міри екстреного гальмування, стався наїзд на пішохода правою частиною кабіни та кузову автомобіля під його керуванням. [PERSON] на місці вказав розташування автомобіля відносно правого краю проїжджої частини, автомобіль розташовувався до правого краю проїжджої частини на відстані 0,6 м. [PERSON] вказав, що пішохід безпосередньо в момент ДТП розташовувався на відстані 0,4 м. від правого краю проїжджої частини, місце наїзду на пішохода вказав на відстані 0,4 м. від правого краю проїжджої частини та 435 м. від позначки 77 км. з метою визначення конкретної видимості пішохід статист в темному одязі відповідному одягу пішоходу [PERSON] був встановлений в місці наїзду водієм [PERSON] , а автомобіль-демонстратор MAN з включеним ближнім світлом фар наближався до місця виявлення зазначеного пішохода. В той момент коли силует пішохода-статиста став помітний з робочого місця водія, автомобіль був зупинений і шляхом проведення вимірів була визначена конкретна видимість пішохода, яка при вимірюванні рулеткою склала 84,2 м. При ближньому світлі фар загальна видимість елементів проїзної частини вказаної автодороги з робочого місця водія в місці наїзду на пішохода склала 118,0 м. Висновком експерта № СЕ-19/105-21/8758-ІТ від 29.11.2021, складеним в результаті проведення автотехнічної експертизи, встановлено, що з технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, належні дії водія автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху, повинні були регламентуватися відповідно до вимог п.12.2 та п.12.3 ПДР, тобто він повинен був вести автомобіль з такою швидкістю, щоб була можливість зупинити автомобіль у межах видимості елементів дороги, але не більше ніж 90 км/год, а з моменту об`єктивної видимості пішохода, з робочого місця водія автомобіля MAN TGX 26.460, водій [PERSON] зобов`язаний був застосувати гальмування або здійснити маневр безпечного об`їзду пішохода. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, водій автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] відповідали вимогам п.12.2 ПДР і не відповідали вимогам п.12.3 ПДР. Розмірковуючи над показаннями обвинуваченого [PERSON] , суд в цілому вважає їх достовірними, оскільки вони узгоджуються з іншими здобутими доказами та відповідають встановленим судом обставинам. Аналізуючи вищезазначені\~докази у\~їх сукупності,\~суд приходить\~до переконання,\~що вказані\~вище докази\~є достовірними,\~доповнюють один\~одного,\~перебувають між\~собою у\~взаємозв`язку,\~тобто подія\~кримінального правопорушення\~мала місце,\~провину обвинуваченого\~ [PERSON] \~повністю доведено,\~а вчинене\~обвинуваченим суспільно\~небезпечне діяння\~правильно кваліфіковано\~за ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого [PERSON] . Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо. При визначенні\~міри покарання\~обвинуваченому [PERSON] \~у відповідності\~до ст.\~65\~КК України\~суд приймає\~до уваги\~конкретні обставини\~вчиненого обвинуваченим,\~ступінь тяжкості\~вчиненого кримінального\~правопорушення (вчинений\~злочин віднесений\~до категорії\~тяжкого необережного\~злочину),\~сукупність усіх\~обставин вчиненого\~кримінального правопорушення,\~характер,\~ступінь його суспільної небезпеки; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, одружений, але з родиною не мешкає, має двох неповнолітніх дітей, які мешкають з дружиною, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває). Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого [PERSON] відповідно до ст. 66 КК України судом визнається активне сприяння у розкритті злочину, що виявилося в участі в слідчому експерименті, під час якого обвинувачений на місці показав та розповів про дійсні обставини події злочину. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до досудової доповіді органу пробації від 30.12.2021 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Слов`янський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб). Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення [PERSON] буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.286 КК України, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових злочинів. Розмірковуючи над можливістю застосування положень ст.75 КК України, суд, належним чином дослідивши й оцінивши всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та враховуючи, що\~ст. 75 КК застосовується\~лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави, зазначає наступне. Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. В першу чергу суд враховує наслідки вчиненого кримінального правопорушення, а саме смерть [PERSON] , та підсумовує, що кримінальне правопорушення призвело до непоправних наслідків. Однак, зауважуючи, що тяжкість наслідків не є єдиною підставою, що унеможливлює застосування положень ст.75 КК України, суд враховує також і особу обвинуваченого, який хоча і висловив жаль з приводу скоєного у судовому засіданні, однак вибачення у потерпілої не попросив, жодним чином з моменту події кримінального правопорушення (01.02.2021) не намагався відшкодувати потерпілій заподіяну шкоду. Також поза увагою суду не може залишитися та обставина, що обвинувачений поїхав з місця ДТП, до правоохоронних органів не звернувся і для встановлення його особи було вжито оперативно-розшукових заходів. З досудової доповіді органу пробації судом встановлено, що після скоєння ДТП зі смертельними наслідками неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, тому орган пробації дійшов висновку, що [PERSON] не усвідомлює серйозність його протиправних дій, не розуміє, що саме йому необхідно змінювати в своїй поведінці. З таким висновком погоджується і суд. Отже, навіть беручи до уваги те, що [PERSON] має стійкі соціальні зв`язки, мешкає зі співмешканкою, надає матеріальну підтримку дітям, що мешкають з його дружиною, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, та думку потерпілої, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України. Таким чином, відомості, які характеризують обвинуваченого, його поведінка після вчинення злочину не вказують на можливість виправлення [PERSON] без відбування покарання з огляду на характер скоєного злочину, а також непоправні тяжкі наслідки. Враховуючи те, що [PERSON] хоча і скоїв кримінальне правопорушення з необережності, однак внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху України настала смерть людини, тому суд вважає необхідним застосувати відносно нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Запобіжний захід не застосовувався. На виконання положень ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений на автомобіль MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , ухвалою слідчого судді від 08.02.2021. Процесуальні витрати за проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Відповідно до положень статті 100 КПК України речові докази по справі автомобіль MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , ухвалою слідчого судді від 08.02.2021, який перебуває у належного користувача [PERSON] , залишити за належністю цьому користувачу.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки. Запобіжний захід відносно [PERSON] не застосовувався. Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 08.02.2021 на автомобіль MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] процесуальні витрати за проведення експертиз, а саме: № СЕ-19/105-21/2045-ІТ від 23.03.2021 у сумі 980 грн. 70 коп., № СЕ-19/105-21/8758-ІТ від 29.11.2021 у сумі 1029 грн. 72 коп. на користь держави. Речові докази: автомобіль MAN TGX 26.460, реєстраційний номер [NUMBER] , який зберігається у користувача [PERSON] , залишити за належністю цьому користувачу. Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі [PERSON] обчислювати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі. Суддя Слов`янського міськрайонного суду \~ \~ \~ \~ [PERSON]

Результат: guilty