Вид судочинства: commercial
Суддя: Ягічева Н.І.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Позивач) та УКРАЇНСЬКИМ ГІДРОМЕТЕОРОЛОГІЧНИМ ЦЕНТРОМ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ (далі - Відповідач, Споживач) укладено Договір постачання природного газу від 15.10.2024 № 25-7000/24-БО-Т з додатковими угодами від 16.05.2025 №1 (далі - Договір). Відповідно до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу. Положеннями п.п. 3.5.1 Договору передбачено, що Відповідач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ. Згідно з п.п. 3.5.2 п. 3.5 Договору, на підставі отриманих від Відповідача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Позивач готує та надає Відповідачу два примірники акту приймання передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Позивача. Отже, акти приймання-передачі природного газу повинні складатися на підставі, в тому числі даних отриманих від Відповідача до 5 числа, в такий спосіб сторони узгоджують обсяги спожитого газу за відповідних розрахунковий період. Відповідно до п.п. 3.5.4 Договору у випадку неповернення Відповідачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Відповідача відповідно до п. 3.5.1 Договору, та даних щодо остаточної алокації відборів Відповідача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору. Отже, в даному випадку обсяги газу за цей періоди встановлюються відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС. На виконання умов Договору протягом листопада 2024р. - березня 2025 року Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 474 251,85 грн. згідно актів приймання - передачі природного газу, а саме: - Акт приймання-передачі природного газу від 12.12.2024, обсяг переданого газу: 4,82500 тис.м.куб., вартістю: 79 872,50 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 24.12.2024, обсяг переданого газу: 8,91345 тис.м.куб., вартістю: 147 552,25 грн. - Коригуючий Акт приймання-передачі природного газу від 13.01.2025, обсяг переданого газу: 6,69400тис.м.куб., вартістю: 110 811,72 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 №1, обсяг переданого газу: 5,98500тис.м.куб., вартістю: 102 059,80 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 11.03.2025, обсяг переданого газу: 7,78400тис.м.куб., вартістю: 132 737,41 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 11.04.2025, обсяг переданого газу: 2,86000тис.м.куб., вартістю: 48 770,42 грн. За доводами позивача, всі акти приймання-передачі газу підписані обома сторонами, крім акту приймання передачі-газу від 12.12.2024. Згідно з підпункту 2, 4 п. 6.2. Договору споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне використання природного газу та своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу. Таким чином, на виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 474 251,85 грн, що підтверджується відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Відповідача, які підтверджують обсяги природного газу, що були поставлені Відповідачу за листопада 2024р. - березня 2025 року з ресурсу Позивача у відповідності до п.п. 3.5.4 п. 3.5 Договору. З відповіді на адвокатський запит Оператора ГТС від 16.09.2025 №ТОВВИХ-25-14446 вбачається, що Відповідачем (ЕІС - код: 56XS0000PN80I003) спожито природний газ з ресурсу Позивача в обсягах, які визначені в актах приймання-передачі природного газу за вказаний періоди та які не були підписані Відповідачем. Відповідно до пункту 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У свою чергу, за поставлений газ Відповідач здійснив оплату частково на суму 467 074,91 грн., а відтак Відповідач не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 договору. Правові засади функціонування ринку природного газу України регламентовані Законом України «Про ринок природного газу». Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України (що діяв на час спірних правовідносин) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина шоста ст. 265 ГК України). Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України). Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. За змістом ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач протягом листопада 2024р. - березня 2025 року передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 474 251,85 грн. згідно актів приймання - передачі природного газу, а саме: - Акт приймання-передачі природного газу від 12.12.2024, обсяг переданого газу: 4,82500 тис.м.куб., вартістю: 79 872,50 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 24.12.2024, обсяг переданого газу: 8,91345 тис.м.куб., вартістю: 147 552,25 грн. - Коригуючий Акт приймання-передачі природного газу від 13.01.2025, обсяг переданого газу: 6,69400тис.м.куб., вартістю: 110 811,72 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 №1, обсяг переданого газу: 5,98500тис.м.куб., вартістю: 102 059,80 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 11.03.2025, обсяг переданого газу: 7,78400тис.м.куб., вартістю: 132 737,41 грн. - Акт приймання-передачі природного газу від 11.04.2025, обсяг переданого газу: 2,86000тис.м.куб., вартістю: 48 770,42 грн. Всі акти приймання-передачі газу підписані обома сторонами, крім акту приймання передачі-газу від 12.12.2024. Сума простроченого та несплаченого основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором складала 7 176,94 грн. Разом з тим відповідач, сплату вартості поставленого газу у сумі 7 176,94 грн здійснив - 05.11.2025, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.11.2025 № 612. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення зобов`язання в сумі 1089,91 грн, інфляційні втрати в сумі 115,17 грн та 3% річних у сумі 105,59 грн. Згідно з ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. У п. 7.2 договору сторони погодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання щодо своєчасної оплати спожитого природного газу у заявлений період, то позивач правомірно здійснив нарахування пені на заборгованість за вказаним договором. Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, судом встановлено, що він здійснений арифметично правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 1089,91 грн пені підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми. Нарахування на суму боргу 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 115,17 грн та 3% річних у сумі 105,59 грн, як заявлено позивачем. За таких обставин позов ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» суд задовольняє повністю. За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з УКРАЇНСЬКОГО ГІДРОМЕТЕОРОЛОГІЧНОГО ЦЕНТРУ ДЕРЖАВНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ З НАДЗВИЧАЙНИХ СИТУАЦІЙ (01601, Україна, місто Київ, вулиця Золотоворітська, будинок 6, В, код ЄДРПОУ: 25836018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, Код ЄДРПОУ: 42399676) пеню у сумі 1 089 (одну тисячу вісімдесят дев`ять) грн 91 коп.; три проценти річних у сумі 105 (сто п`ять) грн 59коп. інфляційні втрати у сумі 115 (сто п`ятнадцять ) грн 17 коп та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 00 коп. судового збору. 3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Результат: granted