Вид судочинства: criminal
Суддя: БОБЕР Д. О.
Дата ухвалення: 2024-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Громадянин [PERSON] на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 13.09.2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації [INFO] , після чого направлений для проходження військової служби у військову частину [NUMBER] . Згідно з вимогами ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат [PERSON] під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Однак, [PERSON] будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, порушив вимоги ст. ст. 3, 21, 28, 68 Конституції України, ст. ст. 6, 11, 49, 130, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Так, 10.09.2023 близько 16 год 00 хв на подвір`ї домоволодіння [PERSON] по [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у [PERSON] виник протиправний умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний умисел, у вказаний день, час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, [PERSON] сидячі за столом на лавці біля [PERSON] , вдарив останню один раз долонею правої руки по обличчю в область очей та перенісся. Після цього потерпіла [PERSON] підвелася та відійшла від столу в сторону. Проте продовжуючи свої протиправні дії, [PERSON] підійшов до потерпілої [PERSON] та наніс останній ще один удар кулаком правої руки в обличчя в область лівого ока. У результаті вказаних протиправних дій [PERSON] , спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого надбрів`я, синців на повіках обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини, зазначив, що у вересні 2023 року, перебуваючи в смт Нова Борова на подвірї у сусідки у нього виник конфлікт із потерпілою, під час якого він спричинив їй тілесні ушкодження, нанісши два удари рукою в область обличчя. У вчиненому щиро розкаюється, в подальшому з потерпілою примирився, просив у неї вибачення. Потерпіла [PERSON] в судове засідання не прибула, направив до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони з огляду на положення ст. 325 КПК України. Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого [PERSON] у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ст. 125 ч.1 КК України, як умисні дії, які виразились в заподіянні потерпілій [PERSON] умисного легкого тілесного ушкодження. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 відноситься до категорії кримінальних проступків. Суд зокрема враховує особу [PERSON] , який раніше судимий, характеризується як такий, відносно якого компрометуючі матеріали не надходили, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, проходить службу у складі Збройних Сил України, критично ставиться до вчиненого ним діяння та надає йому об`єктивну оцінку. Обставинами, що пом`якшують покарання [PERSON] є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжує покарання [PERSON] судом не встановлено, оскільки обвинуваченим вчинено кримінальний проступок, який не утворює рецидиву злочинів. Враховуючи наведені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням думки прокурора, висловленої у судових дебатах, суд призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді штрафу в межах санкції вчиненого кримінального правопорушення. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Головуючий суддя: [PERSON]

Результат: guilty