Вид судочинства: criminal
Суддя: Васянович Г. М.
Дата ухвалення: 2021-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
02 листопада 2020 року між одинадцятою і дванадцятою годинами [PERSON] перебував за місцем свого мешкання у будинку [ADDRESS] . За цих обставин у обвинуваченого, який достовірно знав, що потерпіла [PERSON] його мати, у залі зазначеного будинку, на полиці шафи, у гаманці, зберігає ювелірну прикрасу сережку, виготовлену із золота, виник умисел на вчинення крадіжки. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, переконавшись, що [PERSON] перебуває в іншій кімнаті, [PERSON] із гаманця, що знаходився на полиці шафи у зазначеній кімнаті згаданого будинку, повторно, таємно викрав належну потерпілій ювелірну прикрасу сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,80 г, вартістю 745 гривень 20 коп., після чого, залишивши вказаний будинок, з викраденими майном зник, розпорядившись ними на власний розсуд. Своїми злочинними діями обвинувачений [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, визнав повністю. Про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку, і пояснив, що02 листопада2020 року між одинадцятою і дванадцятою годинами він, перебуваючи за місцем свого мешкання, де проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] , маючи умисел на вчинення крадіжки, скориставшись відсутністю останньої в кімнаті, діючи із корисливих мотивів, зайшов у залу,де із гаманця, що знаходився на полиці шафи, повторно, таємно викрав сережку, виготовлену із золота,яку у подальшому здав до ломбарду, а гроші витратив на власні потреби. Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього. Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини [PERSON] у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Обставинами, які пом`якшують покарання [PERSON] , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Призначаючи покарання [PERSON] суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України останній вчинив нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику [PERSON] , згідно із якою ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а ризик його небезпеки для суспільства - як високий. Крім того, призначаючи покарання, суд враховує і те, що [PERSON] на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, на час вчинення злочину трудовою діяльністю не займався. На підставі викладеного суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення [PERSON] , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того, при призначенні покарання суд враховує і те, що [PERSON] 26 листопада 2020 року був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України і йому призначене покарання у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців. У даному провадженні злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, був вчинений обвинуваченим до постановлення зазначеного вироку. Тому суд,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік і дев`ять місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 26 листопада 2020 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити [PERSON] остаточне покарання у виді обмеження волі строком на один рік і дев`ять місяців. Початок строку відбування покарання [PERSON] обчислювати з дня його прибуття до виправного центру. Речові докази: сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,80 г, відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути за належністю потерпілій [PERSON] ; договір про надання фінансового кредиту, квитанцію до прибуткового касового ордеру, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати в матеріалах кримінального провадження. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Суддя: [PERSON]

Результат: guilty