Вид судочинства: administrative
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Представник [PERSON] (далі - позивач) звернувся в Івано-Франківський окружний адміністративний суд з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції України (далі - відповідач) про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 в сумі 5 581,10 грн. та індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно в сумі 3 357,17 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що проходить службу в поліції на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України. Однак, всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» Департаментом патрульної поліції України в період з 11.11.2015 по 31.12.2017 не виплачено доплату за роботу у нічний час, а також відповідач не проводив індексацію грошового забезпечення позивача за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року з урахуванням статті 94 Закону України «Про Національну поліцію». Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою залучено до участі у справі Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (далі - третя особа). 25.11.2020 на електронну адресу суду надійшов відзив від відповідача, згідно якого представник вказує, що при розрахунку суми недоплати за службу в нічний час позивач не враховував положення пункту 11 Розділу ІІ Порядку №260. Крім того, підстав для стягнення заборгованості з доплати за службу у нічний час за період до 07.11.2015 немає, оскільки датою державної реєстрації Департаменту патрульної поліції є 07.11.2015, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З урахуванням викладеного, відповідач просить залишити без задоволення позовну заяву (а.с. 32-40). 01.12.2020 від представника позивача на електронну адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем не вказано, яку саме вимогу пункту 11 Розділу II Порядку №260 під час розрахунку заборгованості не було взято до уваги, замість цього спостерігається лише цитування вищезгаданої норми. Крім того, представник позивача звертає увагу, що предметом спору є стягнення доплати за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017. Щодо заперечення вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення представник позивача вказує, що у відзиві міститься лише цитування законодавства стосовно індексації грошового забезпечення, але не вказано жодних конкретних норм, які б вказували на те, що наведений в позовній заяві розрахунок індексації грошових доходів позивача за період червня 2016 року по жовтень 2017 року є некоректним (а.с. 43-44). Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у заявах по суті справи, встановив наступне. [PERSON] проходить службу в поліції на посаді інспектора взводу з обслуговування доріг державного значення батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України Посилаючись на те, що Департаментом патрульної поліції України в період з 11.11.2015 по 31.12.2017 позивачу не виплачено доплату за роботу у нічний час та не проведено індексацію грошового забезпечення у період з червня 2016 року по жовтень 2017 року, представник позивача звертався до відповідача з адвокатським запитом. У відповідь на адвокатські запити щодо надання інформації про несення служби особовим складом підрозділів Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у нічний час, відповідачем надано графіки чергувань батальйону, в якому ніс службу поліцейський та інформацію про щомісячну кількість відпрацьованих позивачем нічних змін за період з моменту прийняття на службу по 31.12.2017. Не погодившись з ненарахуванням та невиплатою доплат за службу в нічний час, а також не проведенням індексації грошового забезпечення, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне. У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин. Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за №580-VIII (далі - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до часин 1 та 2 статті 94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Підпунктом 3 пункту 5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Відповідно до положень статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №260 від 06.04.2016, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260). Згідно з пунктом 3 Розділу І вказаного Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання. Відповідно до пункту 11 Розділу II Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов. Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. Як слідує із вищенаведених норм права, розрахунок доплати за службу в нічний час здійснюється наступним чином: «місячний посадовий оклад» поділити «на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні» помножити на «кількість годин служби в нічний час» помножити на «35 відсотків (відсотковий розмір доплати за службу в нічний час)». Відповідач всупереч вимогам постанови №988 та Порядку №260 доплату позивачу за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 не здійснював, при цьому, як слідує із витребуваного судом розрахунку доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року інспектора батальйону №3управління патрульної поліції у Львівській області Жураківського В.І., відповідачем нараховано позивачу таку доплату, тобто фактично не оспорюється право позивача на доплату позивачу за службу в нічний час. Крім того, суд звертає увагу на безпідставність доводів відповідача про те, що підстав для стягнення заборгованості позивачу з доплати за службу у нічний час за період до 07.11.2015 немає, оскільки предметом стягнення є доплата позивачу за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017. Також суд звертає увагу, що згідно з листом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.07.2020за №512аз/41/12/02-2020, у 2015 році позивач відпрацював 26 робочих змін (208 годин), з них 12 нічних змін (96 годин); у 2016 році позивач відпрацював 149 робочих змін (1 192 години), з них 72 нічні зміни (576 годин); у 2017 році позивач відпрацював 121 робочу зміну (968 годин), з них 56 нічних змін (448 годин) (а.с. 9-10). Посадовий оклад позивача за спірний період відповідно до листа третьої особи від 29.07.2020 за №512аз/41/12/01-2020 та відомостей про грошове забезпечення [PERSON] становив 2 400,00 грн. (а.с. 11-13). З врахуванням пункту 11 Розділу ІІ Порядку №260, розрахунку доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року та встановлених обставин справи, позивачу до виплати належала доплата за службу в нічний час за період 11.11.2015 по 31.12.2017 у розмірі 5 582,30 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за вищевказаний період становить у загальній сумі 5 582,30 грн. При цьому суд зауважує, що наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем з доплати за службу у нічний час (5 581,10 грн.) є неправильним, з огляду на помилкове заокруглення числових значень. З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що відповідач безпідставно не здійснював позивачу доплату за службу в нічний час та, як наслідок,відповідача слід зобов`язати виплатити на користь позивача доплату за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 в сумі 5 582,30 грн. Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь [PERSON] індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно в сумі 3 357,17 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до частини 5 статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону. Вказана норма Закону є чинною з моменту прийняття Закону України «Про Національну поліцію». Згідно з Преамбулою до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 за №1282-XII (далі - Закон №1282-XII), цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України. Відповідно до статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Статтею 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Таким чином, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг. Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Відповідно до статті 6 Закону № 1282-XII, у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Водночас в силу вимог статей 18, 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 за №2017-III, індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078 (далі - Постанова №1078) затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 за №782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення. Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення поліцейських, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Як зазначає позивач та не заперечує відповідач, в спірний період (з червня 2016 року по жовтень 2017 року) [PERSON] не здійснено індексацію грошового забезпечення. Крім того, суд погоджується із представником позивача, що у відзиві відповідач жодним чином не обґрунтовує своїх заперечень стосовно виплати індексації грошового забезпечення позивача, при цьому тільки цитує положення чинного законодавства щодо проведення індексації поліцейським. Разом з тим, суд наголошує на тому, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації в силу вимог закону, про що прямо зазначено у частині 5 статті 94 Закону №580-VIII. При цьому необхідно врахувати, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону №1282-ХІІ, за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Держстату України, у квітні місяці 2016 року величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у 103 відсотка та складала 103,5 відсотка. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону №1282-ХІІ, для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Таким чином, оскільки індекс споживчих цін за квітень 2016 року було опубліковано в травні цього ж року, то індексація грошового забезпечення позивача повинна була здійснюватись починаючи з червня 2016 року. Натомість, відповідач неправомірно та всупереч вимогам Законів України «Про Національну поліцію» та «Про індексацію грошових доходів населення» розпочав нарахування та виплату позивачу індексації лише з листопада 2017 року, що підтверджується відомістю про грошове забезпечення позивача за період з січня 2017 року по грудень 2017 року (а.с. 13). Внаслідок зазначених неправомірних дій, за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року позивачу не проведено виплату індексації грошового забезпечення поліцейського. При вирішенні вимог позивача про визначення суми індексації грошового забезпечення [PERSON] за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року, суд виходить із наступного. Так, сума індексації доходів визначається як результат множення та ділення грошового доходу на певні показники, визначені порядком проведення індексації та залежить від місяця підвищення тарифних ставок. Відповідач будь-якого розрахунку індексації не надав, вимоги ухвали про відкриття провадження у справі в частині надати суду розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно не виконав. Проведення розрахунку індексації грошового забезпечення позивача входить до дискреційних повноважень відповідача. Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, враховуючи висновок суду про допущення відповідачем протиправної бездіяльності через нездійснення розрахунку та виплати індексації у період з червня 2016 року по жовтень 2017 року, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати позивачу індексацію грошового забезпечення за спірний період відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 за №1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078 та виплатити суму нарахованої індексації. За таких обставин, суд дійшов висновку, що пред`явлений позов підлягає задоволенню частково. Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Однак, позивачем при зверненні до суду з даним позовом судовий збір не сплачувався, оскільки він звільнений від його сплати згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується матеріалами справи, та, як наслідок, розподіл судових витрат на підставі статті 139 КАС України не здійснюється. На підставі статті 129-1 Конституції України,

Резолютивна частина:
позов [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) до Департаменту патрульної поліції України (вул. Феодора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України (вул. Перфецького, 19, м. Львів, 79053) про зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково. Зобов`язати Департамент патрульної поліції України (вул. Феодора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) виплатити на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) доплату за службу в нічний час за період з 11.11.2015 по 31.12.2017 в сумі 5 582 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 30 коп., з урахуванням обов`язкових платежів та зборів. Зобов`язати Департамент патрульної поліції України (вул. Феодора Ернста, 3, м. Київ, 03048код ЄДРПОУ 40108646) нарахувати та виплатити на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний код [NUMBER] ) індексацію грошового забезпечення за період з червня 2016 року по жовтень 2017 року включно відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 за №1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 за №1078, з урахуванням обов`язкових платежів та зборів. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Результат: partial