Вид судочинства: commercial
Суддя: Воронько Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2018-01-15 00:00:00+02

Обставини справи:
Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції" та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", визначено території проведення АТО, у т.ч.: м. Маріуполь (лінія зіткнення). У зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці Укрзалізницею було внесені значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та план формування вантажних поїздів. Так, згідно плану формування поїздів, вагонопотік зі станцій Сартана, Маріуполь на Придніпровську залізницю повинен був слідувати за маршрутом: Волноваха -Ясинувата - Авдіївка - Красноармійськ зі здачею по стику Чаплине. Через руйнування залізничної інфраструктури на дільниці: Ясинувата - Авдіївка вагонопотік на Придніпровську залізницю слідував за зміненим маршрутом, а саме: зі станцій Сартана, Маріуполь: Волноваха - Комиш-Зоря - Пологи - Чаплине. Станція Волноваха входить до переліку контрольних пунктів в'їзду - виїзду на залізничних шляхах, де здійснюється контрольно-перевірочні заходи транспортного засобу, рухомого складу, відповідно до Додатку 2 до Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 № 415 ог. Зазначене вище призвело до збільшення терміну доставки вантажу. Відповідно до статті 116 Статуту залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення відбулося внаслідок стихійного лиха та обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало. Сума штрафу 4284,39 грн заявлена неправомірно. Затримка власних вагонів, що переміщувались за накладною № 32136731 зі станції Гуменці, накладними № 32565434, 32569691, 32546681, 32546780, 32569725 зі станції Бровари, № 36743722, 36741122, 36741437, 37101342, 37042595 зі станції Бурштин, № 4763344 зі Станції Запоріжжя-Ліве відбулась у зв'язку з усуненням технічних несправностей. Відповідно до п. 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 № 17 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства. Пунктом 4.2. цих Правил встановлено, що при перебуванні власних вантажних вагонів на коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць. Для організації безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда. Згідно з п. 2.9 Правил розрахунків термінів доставки вантажів - у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. За вказаними накладними вагони були відчеплені в зв'язку із виявленням технічної несправності для усунення цих несправностей, про що були складені повідомлення форми ВУ-23. Після усунення несправності складено повідомлення форми ВУ-36М. З урахуванням п. 2.9 Правил розрахунків термінів доставки вантажів щодо збільшення терміну доставки на термін затримки несвоєчасна доставка відбулася за накладною № 32136731 на 1 добу, за що відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф не сплачується, за накладною № 47643374 - на 3 доби. Всього сума штрафу 10442,83 грн заявлена неправомірно. Вагони, які слідували за накладною № 44601508 зі станції Панютине, накладними № 47226626, 47302344 зі станції Грекувата, № 47519012, 47520317, 47926373, 47926407 зі станції Дніпрорудна, є власністю філіалу "Панютинський вагоноремонтний завод", який є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", про що зазначено у графі 20 накладних "Найменування ватажу". Статтею 116 Статуту залізниць України встановлена відповідальність за прострочення в доставці порожніх власних і орендованих вагонів сторонніх організацій, які не входять до складу ПАТ "Укрзалізниця". Законодавством не встановлена відповідальність перевізника перед вантажоодержувачем за несвоєчасну доставку рухомого складу власності ПАТ "Укрзалізниця", тому сума штрафу 5269,13 грн заявлена неправомірно. За накладними № 37243268, № 37243300 від 18.05.2017 вагони на маршруті Добротвір - Терни затримувалися на станції Рядова Придніпровської залізниці у зв'язку із скупченням вагонів на станції Терни з вини вантажоодержувача через несвоєчасне вивільнення колії, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 № 670 від 30.05.2017, наказом про затримку вагонів №862 від 30.05.2017 та актом про затримку вагонів ГУ-23а № 116 від 30.05.2017, згідно з яким виявлено масу ванта на 700 кг менше при справному перевезенні. За розрахунком відповідача прострочення доставки складає 3 доби, сума штрафу, що підлягає стягненню, становить 1432,86 грн за накладною № 37243268 та 2865,70 грн за накладною № 37243300, а сума штрафу 161,66 грн нарахована надлишково. 13.12.2017 позивач надав до суду заперечення на відзив відповідача, у яких вказав, що згідно зі статтею 22 Статуту залізниць за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відповідно до пункту 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Згідно п.2.9. Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: - виконання митних та інших адміністративних правил; - тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; - необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; - вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; - інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. У зазначених вище накладних у графі 49 відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи з інших причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними. Відповідач не скористався своїм правом внести у спірні накладні дані щодо зміни маршруту прямування, збільшення відстані перевезення або інші відомості щодо причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки вантажу за спірними накладними. Позивач погодився з доводами відповідача щодо зменшення штрафу на 161,66 грн за накладними № 37243268 та № 37243300 від 18.05.2017 та наполягає на задоволенні решти позовних вимог. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України). Відповідно до пп. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту). Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Разом з тим, згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил). Відповідно до ст.. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2017 року на адресу позивача (одержувача) зі станції Донецької залізниці Маріуполь-Сортувальний відправлені вагони за залізничними накладними № 49673304 та 49679194. На станцію Рядова вагони доставлені з простроченням 05.05.2017, але це сталось не з причини руху вагонів Донецькою залізницею, оскільки вже 27.04.2017 вагони прибули на станцію Комиш-Зоря Придніпровської залізниці і їх затримка відбулась на території Придніпровської залізниці. Але в залізничних накладних зазначено, що вагони є власністю ПАТ "Укрзалізниця", а статтею 116 Статуту залізниць передбачено, що залізниця сплачує одержувачу штраф за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними. Сплата штрафу за прострочку доставки власних вагонів залізниці не передбачено. Таким чином штраф за прострочку доставки цих вагонів в сумі 4284,39 грн заявлено необгрунтовано. З аналогічних підстав суд не вбачає підстав для стягнення штрафу в сумі 5269,13 грн за прострочення доставки вагонів за накладною № 44601508 зі станції Панютине, накладними № 47226626, 47302344 зі станції Грекувата, № 47519012, 47520317, 47926373, 47926407 зі станції Дніпрорудна, є власністю філіалу "Панютинський вагоноремонтний завод", який є відокремленим підрозділом Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", про що зазначено у графі 20 накладних "Найменування ватажу". Стосовно доставки вагонів за накладними № 37243268 та № 37243300 від 18.05.2017 за маршрутом Добротвір - Терни сторони погодились, що розмір штрафу становить 4298,56 грн, а 161,66 грн штрафу нараховані зайво, оскільки мала місце затримка вагонів з вини позивача через невірне зазначення відправником маси вантажу. Доставка вагонів, що переміщувались за накладною № 32136731 зі станції Гуменці, накладними № 32565434, 32569691, 32546681, 32546780, 32569725 зі станції Бровари, № 36743722, 36741122, 36741437, 37101342, 37042595 зі станції Бурштин, № 4763344 зі Станції Запоріжжя-Ліве була здійснена з простроченням у зв'язку з усуненням технічних несправностей. Відповідно до пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: - виконання митних та інших адміністративних правил; - тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; - необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; - вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; - інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Пунктом 3.11 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. N 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" передбачено наступне: "Згідно з пунктом "в" статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу". У зазначених вище накладних у графі 49 відсутні будь-які відомості щодо затримки вагонів за актами загальної форми чи з інших причин, які б давали залізниці право на збільшення терміну доставки за спірними накладними. Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині вимог про стягнення 74585,84 грн, в решті позову слід відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог покладаються 1415,61 грн витрат по сплаті судового збору.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108; код ЄДРПОУ 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; код ЄДРПОУ 00191023) 74585,84 грн штрафу за несвоєчасну доставку порожніх власних вагонів та 1415,61 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання рішенням законної сили. 3. В решті позову відмовити. В судовому засіданні відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення складено та підписано - 22.01.2018. Суддя В.Д. Воронько

Результат: partial