Вид судочинства: commercial
Суддя: Морозов С.М.
Дата ухвалення: 2025-01-13 00:00:00+02

Обставини справи:
Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 багатоквартирний житловий будинок №39А на вул. Джона Маккейна (Івана Кудрі) в місті Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації. Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року №509 «Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» проведено закріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Липкижитлосервіс», «Печерська брама», «Хрещатик» та «Печерськжитло» на баланс Комунального підприємства «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва», яке відповідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації №48 від 28.01.2015 перейменовано в Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва». Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 «Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва» було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» та передано на балансове утримання зазначений вище будинок. Отже, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку №39А на вул. Дона Маккейна (Івана Кудрі) в місті Києві. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та Договору купівлі-продажу нежилих приміщень №1142 від 29.12.2007 року з 29.12.2007 року Приватному підприємству «Черсак ХХІ» на праві власності належать приміщення з №1 по №16 (групи приміщень №56), загальною площею 151,60 кв.м., що розташовані в будинку №39А по вулиця Джона Маккейна (Івана Кудрі) у м. Києві. Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не оплатив надані позивачем у період з 01.05.2015 року по 12.09.2019 року експлуатаційні послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 29 817,67 грн. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). У ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 зазначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 спожива зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. У ч. 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 зазначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Так як вказаний багатоквартирний житловий будинок перебуває на обслуговуванні структурного підрозділу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», то власникам приміщень у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» необхідно укладати з балансоутримувачем - обслуговуючою організацією Договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Основним видом діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» є комплексне обслуговування багатоквартирних житлових будинків. Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Згідно з ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій був затверджений постановою КМУ від 20.05.2009 №529. Судом встановлено, що публічний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований у газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 №99 (4695) для приєднання нових споживачів до його умов відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В оголошенні, розміщеному позивачем у газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 №99 (4695), було зазначено, що договір вважається акцептованим усіма споживачами, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів висловлення ним заперечень щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, редакція якого була опублікована у газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 №99 (4695), з огляду на що суд дійшов висновку про укладення між сторонами вказаного договору. Крім того, 10.12.2017 набрав чинності новий Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, пунктом 3-1 Перехідних та Прикінцевих положень якого встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом. У ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Як вбачається з матеріалів справи, з 06.02.2008 року діяв Договір про відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території, внутрішньо будинкових мереж та надання комунальних послуг №160, укладений 06.02.2008 року між відповідачем та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Печерська брама». Оскільки, відповідно до рішення Київради від 09.10.2014 ро №270/270 було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», а будинок за адресою по вул. Джона Маккейна (Івана Кудрі) №39А в місті Києві було передано від КП УЖГ «Печерська Брама» до позивача, 27.06.2018 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» направлено листом на адресу відповідача лист №432-3363 від 20.06.2018, яким відповідачу направлено проект договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (у двох примірниках) з пропозиціє про укладання договору. Оскільки матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду доказів висловлення заперечень на укладення договору в редакції, надісланій позивачем, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про укладення між сторонами Договору №160Б експ. про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 19.06.2018 в редакції, запропонованій позивачем (з огляду на те, що відповідач продовжував споживати послуги від позивача). У п. 1.3. Договору №160Б. експ. про надання послуг від 19.06.2018 вказано, що розмір щомісячної плати за надані послуги становить 756,79 грн. Згідно з п. 7.1. Договору №160Б. експ. про надання послуг від 19.06.2018 цей Договір набирає чинності з 01.06.2018 року і діє до 01.06. 2019 року. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим. Судом встановлено, що за період з 01.05.2015 року по 12.09.2019 року позивачем нараховано відповідачу експлуатаційні послуги на загальну суму 29 817,67 грн, що відображено в складених позивачем актах про надання послуг за спірний період, копії яких долучені позивачем до позовної заяви. Так як матеріали справи не містять доказів надання відповідачем мотивованої відмови від підписання надісланих позивачем актів за спірний період, суд дійшов висновку, що надані позивачем у період з 01.05.2015 року по 12.09.2019 року експлуатаційні послуги є наданими у повному обсязі на суму 29 817,67 грн. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 2.1. Договору №160Б. експ. про надання послуг від 19.06.2018 споживачем послуг вносяться платежі за отримані послуги не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Доказів сплати грошових коштів у розмірі 29 817,67 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Наявність та розмір заборгованості Приватного підприємства «Черсак ХХІ» у сумі 29 817,67 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані. Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача суми заборгованості в розмірі 29 817,67 грн. Судовий збір, у розмірі 3 028,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Приватного підприємства «Черсак ХХІ» (ідентифікаційний код 34240055, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи (Січневого повстання), буд. 3-Б) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (ідентифікаційний код 35692211, місцезнаходження: 01021, м. Київ, пров. Івана Мар`яненка, 7) суму заборгованості в розмірі 29 817,67 грн (двадцять дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять гривень 67 копійок) та суму судового збору в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). 3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ. 4.

Результат: granted