Вид судочинства: commercial
Суддя: Добреля Н.С.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02

Обставини справи:
28.10.1013 року Державне українське об"єднання "Політехмед" в інтересах Міністерства охорони здоров"я України звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Фармстандарт - Біолік" про стягнення штрафних санкцій у сумі 192169,56 грн. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням умов укладеного між сторонами договору про закупівлю товарів за державні кошти № 82Т/240/21-24 від 06.09.2012 року. Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.10.2013 року матеріали позовної заяви № 910/19068/13 було направлено за підсудністю до господарського суду Харківської області. Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 жовтня 2013 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 11 листопада 2013 року об 11 годині 40 хвилин. Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.11.2013 року представник відповідача супровідним листом (вх. № 41403) надав документи, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.10.2013 року. Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.11.2013 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 41402), в якому просить суд провадження по справі № 910/19068/13 припинити. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначає, що Державне українське об"єднання "Політехмед" не має належних повноважень щодо представництва Міністерства охорони здоров"я України від власного імені за довіреністю № 1402/16 від 16.07.2013 року. Через канцелярію господарського суду Харківської області 11.11.2013 року представник позивача надав заяву (вх. № 41505) про долучення до матеріалів справи документів, поданих на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.10.2013 року. Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.11.2013 року розгляд справи було відкладено на 02.12.2013 року о 10 годині 20 хвилин. Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.12.2013 року розгляд справи було відкладено на 23.12.2013 року. Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.12.2013 року від позивача надійшло клопотання (вх. № 48043, телеграма) про відкладення розгляду справи, у зв"язку з неможливістю направлення уповноваженого представника позивача в дане судове засідання. Представник позивача в судове засідання 23.12.2013 року не з"явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення. Представник відповідача в судове засідання 23.12.2013 року не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка в повідомленні про дату, час та місце наступного засідання суду від 02.12.2013 року. Вирішуючи клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд виходить з наступного. Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд уважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Як вбачається з матеріалів справи позовну заяву було подано до суду позивачем 28.10.13р. строк розгляду спору закінчується 28.12.2013 року. Також з матеріалів справи вбачається, що клопотання про продовження розгляду справи за межі двомісячного строку встановленого ст. 69 ГПК України від представників сторін не надходило. В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, надати нові докази тощо). Проте, нових доказів позивачем не надано та про можливість їх надання в майбутньому в клопотанні про відкладення справи не зазначено. Крім того, суд відмовляючи в задоволенні цього клопотання і вважаючи неповажними причини неявки представника позивача у судове засідання, керується ч. 1 ст. 28 ГПК України. Згідно її положень справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Пояснень щодо причин неприбуття в судове засідання інших представників ДУО "Політехмед" також не надано. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги що строк розгляду спору по справі № 910/19068/13 закінчується 28.12.2013 року суд відмовляє в задоволені клопотання позивача про відкладання розгляду справи. Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 грудня 2013 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне. Міністерством охорони здоров'я України (замовник), що відповідно до постанови КМУ від 17.03.2011 року №298 є головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров'я, на підставі ст. 8 ЗУ «Про державні цільові програми», наказом від 03.04.2012 року №235 (Додаток 1) залучено Державне українське об'єднання «Політехмед» (позивач) до виконання державної цільової програми КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом -Загальнодержавна програма боротьби з онкологічними захворюваннями». Пунктом 1.1. Наказу МОЗ України уповноважило позивача забезпечити: Супровід укладання договорів про закупівлю, контроль за виконанням постачальниками своїх договірних зобов'язань та участь у претензійній та позовній роботі у разі недотримання постачальниками умов договорів. 04.05.2012 року між Міністерством охорони здоров'я України (довіритель) та Державним українським об'єднанням «Політехмед» (повірений) було укладено договір - доручення № 39/21-24. У відповідності до умов даного договору, довіритель доручає, а повірений зобов'язується виконати від імені Міністерства охорони здоров'я України певні дії, а саме приймати товар, здійснювати відповідні дії для належного приймання, зберігання та доставки товару до закладів охорони здоров'я, здійснювати контроль за виконанням умов договорів, укладених між МОЗ України та постачальниками за бюджетною програмою, закріпленою наказом МОЗ України від 03.04.2012 року № 235 «Деякі питання організації виконання державних пільгових програм і комплексних заходів з охорони здоров'я, здійснювати претензійну та позовну роботу за договорами про закупівлю з усіх питань, що пов'язані з укладенням, виконанням або припиненням дії договорів. 06.09.2012 року між МОЗ України та Публічним акціонерним товариством «Фармстандарт - Біолік» (відповідач) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 82Т/240/21-24, у відповідності до умов якого, відповідач зобов'язується у 2012 році поставити препарати лікарські, зазначені в специфікації (додаток !), (далі - товар), а МОЗ України оплатити такий товар на умовах цього договору. Закупівля коштів здійснюється за рахунок державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом «Загальнодержавна програма боротьби з онкологічними захворюваннями». Товар постачається позивачу з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я. Відповідно до п. 2.1 договору відповідач гарантує якість товару, що постачається. Товар, що постачається, повинен відповідати рівню, нормам і стандартам, законодавчо встановленим на території України, а також вимогам документації конкурсних торгів. Відповідно до п. 3.1 договору валютою договору є гривня України. Сума договору становить 1022176,00 грн. Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, наведений в реквізитах відповідача, на підставі видаткової накладної. Відповідно до п. 4.2 договору оплата здійснюється позивачем протягом семи робочих днів після поставки товару на склад позивача, за повідомленням позивача про таку поставку, у разі відсутності фінансування - після поставки товару, по мірі надходження фінансування з Державного бюджету України. Відповідно до п. 4.3 договору позивач має право здійснити попередню оплату, яка здійснюється відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 09.10.2006 року № 1404, у термін 90 днів з моменту оплати у розмірі 100% від ціни договору на підставі рахунку, виставленого відповідачем. Відповідач протягом трьох місяців з дня надходження коштів, як попередньої оплати підтверджує їх використання за призначенням згідно з актом про поставку товару про використання коштів за призначенням. Відповідно до п.5.4 договору приймання - передача товару оформлюється видатковою накладною відповідача (в двох екземплярах), яка підписується матеріально - відповідальною особою відповідача та позивачем, на ту кількість товару, яка відповідає вимогам договору. В накладній обов'язково зазначається : торговельна назва, дозування, форма випуску, фасування, номери серій, кількість, назва виробника, ціна за одиницю товару та загальна вартість поставки. Відповідно до п. 6.3.1 договору відповідач зобов'язується забезпечити поставку товару, у строки, встановлені цим договором. Відповідно до специфікації до договору (а.с.29), яка є його невід'ємною частиною відповідач повинен поставити товар а саме: ВІНБЛАСТИН-ЛЕНС, ліофілізат для розчину для ін'єкцій по 5 мг; 1 флакон з ліофілізатом в пачці з маркуванням українською мовою (далі - Товар №1) у кількості 7 593 флаконів за ціною 30,00 грн. за одиницю на загальну суму 227 790,00 грн. до 30.11.2012 року та ДАКАРБАЗИН-ЛЕНС, ліофілізат для розчину для ін'єкцій по 200 мг; 1 флакон з порошком у пачці з картону з маркуванням українською мовою (далі - Товар №2) у кількості 10 882 флаконів за ціною 73,00 грн. за одиницю на загальну суму 794 386,00 грн. до 30.11.2012 року. Строки поставки товару № 1 та товару № 2 визначені у графіку поставки, а саме листопад 2012 року (додаток 2, а.с.30), що є невід'ємною частиною договору. Зі слів позивача 27.12.2012 року на виконання умов вищезазначеного договору, МОЗ України було перераховано на поточний рахунок відповідача кошти на оплату товару. Як вбачається з графіку поставки товару, відповідач не пізніше 31 листопада 2012 року був зобов'язаний здійснити поставку на склад позивача 18 475 одиниць товару №№1,2 на загальну суму 1 022 176,00 грн. За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В порушення умов, укладеного між МОЗ України та відповідачем договору, відповідач здійснив поставку товару № 1 та № 2 з порушенням терміну у 118 календарних днів, що підтверджується видатковою накладною №130166 від 28.03.2013 року (а.с. 31-32). Відповідно до укладеного між МОЗ України та позивачем договору-доручення від 04.05.2012 року № 39/21-24, що був укладений на виконання наказу МОЗ України від 03.04.2012р. № 235, позивач забезпечує контроль за виконанням постачальниками своїх договірних зобов'язань та забезпечує участь у претензійно-позовній роботі у разі недотримання постачальниками умов договорів. Також з матеріалів справи вбачається, що 02.04.2013 року за несвоєчасну поставку лікарських засобів, позивач направив відповідачу претензію (за вих. № 01-47/122, а.с.36) про нарахування штрафних санкцій у розмірі 0,1% від вартості непоставленого у термін вказаний у п. 7.2 договору товар, за кожен день прострочення поставки, а за прострочення понад 30 календарних днів штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого вчасно товару. Сума штрафних санкцій за несвоєчасну поставку лікарських препаратів за договором становить, пеня за кожен день прострочення поставки у сумі 120 617,24 грн., штраф за прострочення понад ЗО календарних днів у сумі 71 552,32 грн. 32 коп. Загальна сума штрафних санкцій за несвоєчасну поставку лікарських препаратів за договором становить 192 169,56 грн. Відповідачем 24.12.2012 року на адресу позивача було направлено лист (за вих. № 5026/10/105), в якому він визнав свою відповідальність щодо виконання зобов'язань за договором та гарантує оплату всіх штрафних санкцій в повному обсязі. На даний час відповідач не сплатив штрафні санкції згідно претензії (від 02.04.2013 року № 01-47/122) на загальну суму 192169,56 грн., що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, позовну заяву пред'явлено Державним підприємством "Політехмед" в інтересах Міністерства охорони здоров"я України. При цьому, як відзначається у позовній заяві, ДУО "Політехмед" діє як "Повірений" в межах повноважень визначених договором - доручення № 39/21-24 від 04.05.2012 року, що укладений ним з Міністерством охорони здоров"я України. Однак, в матеріали справи позивачем представлена довіреність Міністерства охорони здоров"я України 1402/16 від 16.07.2013 року видана Державному українському об"єднанню "Політехмед" для виконання Договору доручення № 4 від 12.03.2013 року ,тобто зовсім іншого договору ніж той, що зазначений як підстава набуття ДУО "Політехмед" прав для звернення до господарського суду з позовом в інтересах МОЗ України. З вищенаведеного вбачається, що Державне українське об"єднання "Політехмед" не має належних повноважень щодо представництва Міністерства охорони здоров"я України від власного імені за довіреністю № 1402/16 від 16.07.2013 року. Таким чином, оскільки позовну заяву пред"явлено не Міністерством охорони здоров"я України, а ДУО "Політехмед", яке крім того не має належних повноважень щодо представництва МОЗ України, між сторонами по даній справі відсутній предмет спору. У зв"язку з викладеним відповідач просить суд провадження у справі № 910/19068/13 припинити. Суд, критично ставиться до заперечень відповідача щодо того що провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору, оскільки підстави для припинення провадження у відповідності до ч.1 п.1.1. ст. 80 ГПК України у суду відсутні. Також суд, вважає за необхідне зазначити, що Міністерством охорони здоров'я України, що відповідно до постанови КМУ від 17.03.2011 року №298 є головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров'я, на підставі ст. 8 ЗУ «Про державні цільові програми», наказом від 03.04.2012 року №2 залучено Державне українське об'єднання «Політехмед» до виконання державної цільової програми КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом "Загальнодержавна програма боротьби з онкологічними захворюваннями». Пунктом 1.1. Наказу МОЗ України уповноважило ДУО "Політехмед" забезпечити: Супровід укладання договорів про закупівлю, контроль за виконанням постачальниками своїх договірних зобов'язань та участь у претензійній та позовній роботі у разі недотримання постачальниками умов договорів. Також між МОЗ України та ДУ "Політехмед" укладено договір - доручення від 04.05.2012 року №39/21-24, п. 1.1.4 якого уповноважено ДУО "Політехмед" здійснювати претензійну та позовну роботу за договорами про закупівлю з усіх питань, що зобов'язані з укладанням, виконанням та/або припиненням дії договорів, з усіма правами, наданими стороні по справі процесуальним законодавством України, в тому числі, але не обмежуючись: підписувати та подавати позовні заяви, в тому числі про стягнення грошових коштів та сум фінансових (штрафних) санкцій, клопотання, заяви про виконання судових рішень, інші документи; представляти інтереси довірителя в суді, отримувати будь-які належні довірителю процесуальні та інші документи; представляти інтереси довірителя у виконавчій службі з питань виконання судових рішень, подавати та отримувати будь-які пов'язанні з таким виконанням документи; виконувати інші дії, пов'язані з виконанням цього доручення. Також МЗОУ було підписано доручення № 29.11.2013 року, яке наявне в матеріалах справи. Враховуючи викладене, судом встановлено, що ДУО "Політехмед" має належні повноваження для представництва інтересів МОЗ України в суді, у зв"язку з чим вважає заперечення відповідача безпідставними та не доведеними матеріалами справи. Як вбачається з матеріалів справи відповідно до Положення про МОЗ України, затвердженого указом президента України від 3.04.2011 року №467/2011, МОЗ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ. МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики сфері охорони здоров'я. Згідно з п. 5 ст. 40 ЗУ «Про здійснення державних закупівель» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі. Згідно з положеннями ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Наслідки порушення зобов'язання передбачені ст. 611 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України. Згідно норм зазначених статей, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. При цьому ст. 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання за Договором № 82Т/240/2-24 від 06.09.2012 року щодо поставки товару в строк, передбачений графіком поставки (додаток № 2 до Договору) не виконав, чим порушив умови Договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Частиною шостою ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Відповідно до п. 7.2 договору у випадку затримки поставки товару понад термін, встановлений п. 5.1 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення поставки товару, а за прострочення понад 30 календарних днів з відповідача додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару, а у разі здійснення попередньої оплати відповідач, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає позивачу кошти з урахуванням індексу інфляції. Отже, позивачем було нараховано позивачу пеню за кожен день прострочення поставки у сумі 120617,24 грн. та штраф за прострочення понад 30 календарних днів у сумі 71552,32 грн. Аналізуючи доводи сторін та надаючи оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд зазначає про наявність правових підстав у позивача для нарахування до стягнення з відповідача пені та штрафу за невиконання останнім умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 82Т/240/21-24 від 06.09.2012 року, оскільки відповідно до умов вищезазначеного договору та графіку поставки товару (Додаток № 2), постачання товару мало бути виконане до 30.11.2012 року. Таким чином, господарський суд на підставі викладеного констатує та зазначає про наявність порушеного суб'єктивного права у позивача, на захист якого подано позов, внаслідок затримки поставки товару понад термін, встановлений у графіку поставки товару (Додаток № 2 до договору). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення пені в сумі 120617,24 грн. та 7% штрафу в сумі 71552,32 грн., заявлена позивачем обґрунтовано, доведена матеріалами справи, вірно нарахована та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в сумі 3843,39 грн. Судовий збір в сумі 1151,67 грн. повертається позивачу, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", як зайве сплачене. Враховуючи викладене та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фармстандарт - Біолік» (61070, м. Харків, Помірки, 70, р/р 26006962505448 Відділення ПАТ «Перший Український міжнародний банк» «Регіональний центр в м. Харків», МФО 334851, Код ЄДРПОУ 01973452) на користь Міністерства охорони здоров'я України (01601, м. Київ, вул. М. Грушевського, 7, р/р 35213067000021 в ДКСУ, МФО 820172, Код ЄДРПОУ 00012925) 120617,24 грн. пені та 71552,32 грн. 7% штрафу. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фармстандарт - Біолік» (61070, м. Харків, Помірки, 70, р/р 26006962505448 Відділення ПАТ «Перший Український міжнародний банк» «Регіональний центр в м. Харків», МФО 334851, Код ЄДРПОУ 01973452) на користь Державного українського об'єднання «Політехмед» (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 25-27, р/р 26002000031397 в ПАТ «Укрсоцбанк» м. Київ, МФО 300023, Код ЄДРПОУ 14282255) 3843,39 грн. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 27.12.2013 р. Суддя Добреля Н.С. 910/19068/13

Результат: granted