Вид судочинства: commercial
Суддя: Чинчин О.В.
Дата ухвалення: 2012-12-12 00:00:00+02

Обставини справи:
25 жовтня 2008 року між [PERSON](Виконавець) та [PERSON] (Замовник) укладено Договір підряду № 10/05, відповідно до якого Виконавець зобовязується зібрати житловий будинок з оциліндрованого колоди, а також здійснити покрівельні та оздоблювальні роботі на ділянці Замовника за адресою Київ, Голосіївський район, вулиця Старообухівська, 11-з, альтанку та побудувати паркан і ворота, згідно з ескізними кресленнями. Відповідно до розділу 4 Договору, вартість виконаних робіт за Договором складає 247 000 гривень 00копійок. Оплата відбувається поетапно: І етап (коробка) 80 000.00 гривень ІІ етап (покрівельні та фасадні роботи) 80 000.00 гривень ІІІ етап (оздоблювальні роботи) 87 000. 00 гривень Оплата роботи відбувається протягом 2-х днів після попередження Замовника про його завершення. Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені роботи були належним чином оплачені [PERSON] у встановлений строк, що підтверджується квитанціями до прибутково - касового ордера від 12.11.2008 року, від 27.10.2008 року та від 17.04.2009 року. Відповідно до пункту 5 Договору строком завершення будівельних робіт є 1 травня 2009 року. Завершення робіт визначається підписанням Акту приймання-передачі Обєкта. Об'єкт, що складається з житлового будинку, літ. А, загальною площею 59,3 кв.м., та альтанки, літ. Б, загальною площею 29,8 кв.м., було повністю побудовано відповідачем - 1 станом на 13.01.2012, що підтверджується технічним паспортом на садибний житловий будинок № 11-з по вул. Старообухівській в Голосіївському районі м. Києва, виготовленого Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.01.2012 року. Збудований об'єкт повністю відповідає Державним будівельним нормам та придатний до експлуатації, що підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 31 жовтня 2012 року . Пунктом 8.3.3 Договору № 10/05 визначено, що виконавець зобов'язаний не пізніше 3 днів з моменту завершення робіт по будівництву об'єкта, визначеного в п. 1.1 даного договору, повідомити замовника про закінчення робіт, передати роботу замовнику шляхом підписання Акту прийому - передачі об'єкту. Однак, як зазначає позивач, 12 листопада 2010 року [PERSON] зверталася до Відповідача-1 з метою підписання Акту прийому - передачі об'єкта, однак останній відмовився від підписання цього акту. Також, 09 березня 2011 року [PERSON] було направлено письмове звернення до Відповідача-1 з метою підписання Акту, яке було ним особисто отримано, що підтверджується його підписом на претензії, однак, Відповідач-1 повторно відмовився підписувати Акт приймання - передачі. Як вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON]Л укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), відповідного до якого Цедент відступає Цесіонарієві, а Цесіонарій набуває права власності, що належить Цедентові, як Замовнику, у відповідності до Догоору підряду № 10/05 від 25 жовтня 2008 року, укладеного між Цедентом та фізичною особою-підприємцем [PERSON]. Пунктом 2 Договору цесії визначено, що право вимоги до Боржника, що належить Цедентові та відступається останнім на умовах Договору є дійсним. Така вимога полягає у зобовязанні Боржника зібрати житловий будинок з оциліндрованого колоди, а також здійснити покрівельні та оздоблювальні роботі на ділянці Замовника за адресою Київ, Голосіївський район, вулиця Старообухівська, 11-з, альтанку та побудувати паркан і ворота, згідно з ескізними кресленнями. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що оскільки після укладення Договору про відступлення права вимоги до Позивача перейшли всі права та вимоги, що належали [PERSON], як Замовнику, згідно Договору № 10/05, то на підставі статей 512, 629, 328, 331 Цивільного кодексу України наявні усі правові підстави для задоволення позовних вимог. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 Цивільного кодексу України). Статтею 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]. № 03 від 07 жовтня 2012 року [PERSON] було повідомлено Відповідача 1 про підписання договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01 жовтня 2012 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що заміна Кредитора за Договором підряду № 10/05 відбулась відповідного до вимог чинного законодавства України. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності, відповідно до пункту 2 статті 328 Цивільного кодексу України, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до пункту 1 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 876 Цивільного Кодексу України передбачено, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до статті 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно зі статтею 380 Цивільного кодексу України житловим будинком є будівля капітального типу, спорудження з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання. Пунктом 2 статті 331 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецендентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права. Згідно із частиною 2 статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Аналогічні положення передбачені статтею 321 Цивільного кодексу України. За приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржене або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 5 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановленими актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати за рішенням суду. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів Цивільний кодекс України виділяє визнання права (частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України). Як передбачено частиною 4 статті 147 Господарського кодексу України право власності та інші майнові права субєкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності прав. Таким чином, позов про визнання права власності - це недоговірна вимога про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно, не поєднане з конкретними вимогами про повернення майна чи усунення інших перешкод, не повязаних з позбавленням володіння. Право на позов про визнання права власності виникає у особи у разі порушення або невизнання цього права іншими особами, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вказує позивач, незважаючи на те, що [PERSON] виконала свої зобовязання за Договором № 10/05 належним чином та встановлений вказаним Договором строк, що підтверджується квитанціями до прибутково - касового ордера від 12.11.2008 року, від 27.10.2008 року та від 17.04.2009 року, відповідач 1, в порушення умов пункту 8.3. Договору № 10/05 відмовився підписувати Акт приймання передачі. Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Статтею 43 Господарського процесуального кодексу передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Резолютивна частина:
1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позов задовольнити повністю. 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зобов'язати Фізичну особу - підприємця [PERSON] (місце проживання 03056, [ADDRESS], код ЄДРПОУ [NUMBER]) передати Фізичній особі - підприємцю [PERSON] (місце проживання: 04210, [ADDRESS], код ЄДРПОУ 22993096425) житловий будинок за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Старообухівська, 11-з, альтанку, паркан і ворота шляхом підписання Акту прийому передачі. 3.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнати за Фізичною особою - підприємцем [PERSON] ( місце проживання: 04210, [ADDRESS], код ЄДРПОУ 22993096425) право власності на житловий будинок за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Старообухівська, 11-з, альтанку, паркан і ворота. 4.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зобовязати Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»(ЄДРПОУ 03359836, 01001, м. Київ, вул.. Трьохсвятительська, 4В) зареєструвати право власності за Фізичною особою - підприємцем [PERSON] ( місце проживання: 04210, [ADDRESS], код ЄДРПОУ 22993096425) на житловий будинок за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вулиця Старообухівська, 11-з, альтанку, паркан і ворота. 5.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] (місце проживання 03056, [ADDRESS] , ЄДРПОУ [NUMBER]) на користь Фізичної особи - підприємця [PERSON] (ЄДРПОУ 22993096425, місце проживання: 04210, [ADDRESS]) 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн.. 00 коп. судового збору. 6.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Видати накази після набрання рішенням законної сили. 7.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 грудня 2012 року. Суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ О.В. Чинчин

Результат: granted