Вид судочинства: criminal
Суддя: Войнарівський М. М.
Дата ухвалення: 2019-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. 07.07.2018 року, приблизно о 09 годині 20 хвилин, точної години не встановлено, [PERSON] , перебуваючи на території бази відпочинку «Добро», яка розташована за адресою: [ADDRESS] , через незачинені вхідні двері проник в середину будинку відпочинку [ADDRESS] , в якому на час відпочинку тимчасово проживав [PERSON] [INFO] , та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, таємно, умисно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку майна, належного [PERSON] , а саме: мобільного телефону марки «PRESTIGIO» «Wize L3 PSP 3403 Duo» вартістю 316,66 грн., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 40 грн. З місця вчинення злочину [PERSON] зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 356,66 грн. Суд кваліфікує дії [PERSON] за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла. У даному кримінальному провадженні 04.01.2019 року між начальником Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1, Миколаївської області, [PERSON] , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні №120181501500000364 відомості про яке внесені до ЄРДР від 08.07.2018 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні [PERSON] , за участю захисника [PERSON] , з іншого боку, за згоди, наданої потерпілим [PERSON] , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор [PERSON] та обвинувачений [PERSON] дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.3 ст.185 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому [PERSON] за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнити підозрюваного [PERSON] від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на [PERSON] такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Крім того, прокурор [PERSON] та підозрюваний [PERSON] визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України. Прокурор [PERSON] у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити [PERSON] узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання. Обвинувачений [PERSON] у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання. Захисник [PERSON] також просила затвердити угоду про визнання винуватості. Потерпілий [PERSON] не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості. Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений [PERSON] під час кримінального провадження не подавав. Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого [PERSON] за ч.3 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений [PERSON] визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні. Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим [PERSON] на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання. З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого [PERSON] , який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, майнова шкода, спричинена потерпілому [PERSON] відшкодована у повному обсязі, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості. За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений [PERSON] підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме за ч.3 ст.185 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого [PERSON] від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку терміном на 1 (один) рік. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є мобільний телефон марки «PRESTIGIO» «Wize L3 PSP 3403 Duo», який переданий на зберігання потерпілому [PERSON] . На підставі ст.100 КПК України вищевказаний речовий доказ слід залишити потерпілому [PERSON] . Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення товарознавчої експертизи у сумі 1144 грн 00 коп. Вказані витрати підтверджені документально та підлягають стягненню з обвинуваченого [PERSON] . Запобіжний захід до обвинуваченого [PERSON] не застосовувався.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.01.2019 року, укладену у кримінальному провадженні №120181501500000364 між прокурором [PERSON] та обвинуваченим [PERSON] . [PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати [PERSON] періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно [PERSON] не обирати. Стягнути з [PERSON] на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи, які документально підтверджені у розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн 00 коп. Речовий доказ\~мобільний телефон\~марки «PRESTIGIO»\~«Wize\~L3\~PSP\~3403\~Duo» який переданий на зберігання потерпілому [PERSON] залишити останньому. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1)\~обвинуваченим,\~його захисником,\~законним представником\~виключно з\~підстав:\~призначення судом\~покарання,\~суворішого,\~ніж узгоджене\~сторонами угоди;\~ухвалення вироку\~без його\~згоди на\~призначення покарання;\~невиконання судом\~вимог,\~встановлених частинами\~четвертою,\~шостою,\~сьомою статті\~474\~цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Суддя \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] 04.01.2019

Результат: plea_deal