Вид судочинства: criminal
Суддя: Блага І. С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03

Обставини справи:
06.02.2012 року приблизно о 19 годині 00 хвилин [PERSON], маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин проти власності, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, діючи повторно, з наміром на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, незаконно, без згоди власника проник у квартиру [ADDRESS], де таємно викрав належні [PERSON] грошові кошти в сумі 600 гривень, а також золоті вироби, а саме: золоту підвіску 585 проби, вагою 0,63 гр.; золоте кільце з каменем білого кольору 585 проби, вагою - 3 гр.; золоте кільце з каменем блідно-рожевого кольору 585 проби, вагою 3 гр.; золотий ланцюжок 585 проби, вагою 20 гр. вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 1142 від 20.03.2012 року 6000,72 гривень; золотий хрестик 585 проби, вагою 1,5 гр. вартістю 450,05 гривень; золотий браслет 585 проби вагою 7 гр., вартістю 2100,25 гривень, усього на загальну вартість викрадених виробів - 8551,02 грн. Після чого з місця злочину зник, обернувши викрадене в свою користь, заподіявши при цьому потерпілій [PERSON] матеріальний збиток на суму 9121 грн. 02 коп.. Таким чином, своїми умисними протиправними діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. З ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло. Крім того, 08.04.2013 року приблизно о 21 годині 00 хвилин [PERSON], маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин проти власності, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, діючи умисно, повторно, з наміром на таємне викрадання чужого майна, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через огорожу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], звідки таємно викрали вироби із металу, що належали [PERSON], вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1102 від 11.04.2013 року склала 141 грн. 00 коп. Після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свою користь. Таким чином, своїми умисними протиправними діями [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище. Крім того, в ніч з 31.10.2013р. на 01.11.2013р., близько 01 години 30 хвилин, [PERSON], маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин проти власності, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, за попередньою змовою у групі з [PERSON], який також мав незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин проти власності, а також [PERSON], який теж мав незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливий злочин проти власності, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, діючи повторно, з наміром на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через огорожу території, розташованої за адресою: м. Харків, вул. 1-ої Кінної Армії, 114, що належить ТОВ ТРК «Оріон», зняли металеву решітку з вікна будівлі, розташованої на вказаній території, відчинили вікно, після чого проникли через вікно у приміщення цієї будівлі та стали складати у поліетиленові мішки проводи: ПВС шнур витч 2*2,5 UА 1.010.0127304-08 кат - 10 м вартістю 78,00 гривень, ПВС шнур витч 2*1,5 UА 1.010.0127304-08 кат - 20 м вартістю 97грн. 92 коп., ШВВП шнур витч 2*1,5 UА 1.010.0127304-08 кат - 19 м вартістю 77грн. 98 коп., кабель скручена вита пара UTP 5е Аtcom (бух. 305 м) 0,48 мм - 1 бут. вартістю 375,00 грн., - усього на загальну суму 628 грн. 90 коп. [PERSON], який знаходився біля вікна, забирав ці мішки та складав під огорожу вказаної території. Однак [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не довели свої злочинні дії до кінця з причин, що не залежали від їхньої волі, оскільки їх застали працівники державної служби охорони. Таким чином, своїми умисними діями [PERSON], скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення. Своїми умисними протиправними діями [PERSON], скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення. В свою чергу, [PERSON] своїми умисними протиправними діями скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] не визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів По епізоду від 06.02.2012р. обвинувачений [PERSON] пояснив, що з 2008 року він з матір'ю проживає у [ADDRESS], територія якого огороджена, мається хвіртка та ворота, які запираються на замок. Це приватне домоволодіння на чотири сім'ї. Його сусідкою є потерпіла [PERSON], яка з сім'єю проживає у суміжній частині будинку. Вхідні двері квартири потерпілої запираються на ключ. Про крадіжку у потерпілої коштовностей та грошей йому стало відомо від співробітників міліції, які затримали його у першій половині лютого 2012 року, коли він знаходився за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON], з якою він перебуває у незареєстрованому шлюбі. У ніч з 05 на 06 лютого 2012 року він ночував у [PERSON] за вказаною адресою та не пам'ятає, чи виходив він 06 лютого 2012 року з вказаного будинку. По епізоду від 08.04.2013р. обвинувачений [PERSON] пояснив, що влітку 2013 року, більш точного часу він не пам'ятає, біля магазину «Прополіс» на вул.Степовій він зустрівся зі своїми знайомими [PERSON] та [PERSON], і ті попросили його допомогти здати метал на пункт прийому металобрухту. Він спитав у [PERSON], чи крадений це метал, на що той відповів, що ні. Він дав [PERSON] свою згоду, та вони пішли до пункту прийому металобрухту, який знаходиться неподалік від його місця проживання, в районі заводу «Світло шахтаря». На їх дзвінок з двору вийшла жінка, і він домовився з нею про здачу металу, а саме: бак приблизно на 20 літрів, арматура метрів до 2-х у кількості 2 або 3 штуки, чавунна труба приблизно 1,5 метри діаметром до 10 см. Жінка взяла ці речі та дала їм за них грошові кошти у сумі приблизно 100 грн., які вони поділили між собою втрьох; при цьому йому дісталося 40 або 50 гривень. По епізоду від 31.10.2013р. обвинувачений [PERSON] пояснив, що на початку листопада 2013 року він разом зі своїм знайомим [PERSON] пізно ввечері знаходилися у дворі 5-типоверхового будинку, більш точної адреси він не знає. З цього двору вони зайшли на огороджену з однієї сторони територію ТРК «Оріон», щоб справити потребу. І там їх затримали співробітники міліції, які звинуватили їх у тому, що вони скоїли крадіжку з приміщення будівлі, яка знаходиться на цій території. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що наприкінці жовтня або на початку листопада 2013 року, коли на дворі вже було темно, біля входу у його будинок за адресою: [ADDRESS], він випадково зустрівся зі своїм знайомим [PERSON], і вони пішли у бік 6-ї поліклініки, яка розташована за перехрестям вулиці 1-ї Кінної армії з іншою вулицею. Вони купили у кіоску біля поліклініки пиво та зайшли у двір 5-ти поверхового будинку, що знаходиться за поліклінікою, де сиділи та пили пиво. Через деякий час вони через прохід зайшли на територію двору, де розташована одноповерхова будівля з табличкою з написом «Оріон» для того, щоб справити потребу. І там їх затримали співробітники міліції, які пояснили, що була якась крадіжка. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та пояснив, що в ніч з 31 жовтня на 01 листопада 2013 року він разом з [PERSON] та [PERSON] перелізли через огорожу на територію ТРК «Оріон», де знаходиться одноповерхова будівля, з метою викрадення дротів. Він зняв решітку з вікна цієї будівлі, а [PERSON] штовхнув вікно і те відчинилося. Тоді [PERSON] вліз через вікно у вказану будівлю, а він та [PERSON] залишилися зовні. [PERSON] через вікно передавав їм дроти, які вони складали у поліетиленові мішки, які знайшли у цій будівлі. Через деякий час він та [PERSON] також влізли у середину будівлі. [PERSON] знайшов у цій будівлі сокиру і виламав нею двері у якесь приміщення. Після цього він виліз з будівлі та залишився зовні, а [PERSON] та [PERSON] залишилися у будівлі. Коли він стояв на дворі, то почув якийсь шум, ніби хтось відчиняє хвіртку, і тоді він втік. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] розкаявся у вчиненому злочині. Проаналізувавши досліджені під час судового розгляду справи докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до таких висновків. Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим [PERSON] його винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується такими доказами: Щодо епізоду від 06.02.2012р.: Показаннями потерпілої [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що вона проживає у приватному домоволодінні у [ADDRESS], разом з чоловіком, який на той час перебував у Росії, та двома дітьми, яким тоді було 15 років та 1 рік. Її сусідом є обвинувачений [PERSON], який проживає на суміжній частині будинку та який ніде не працює. Двері її у квартири зачиняються на замок, один ключ - у неї, а дублікат - у старшого сина. У понеділок 06.02.2012р. приблизно о 16.00 годині вона з дітьми поїхали з дому та повернулися через троє діб у четвер приблизно о 14.00 чи 15.00 годині. Коли вона залишала квартиру, двері квартири вона зачинила, також були зачинені вікна, на яких є решітки. Нічого незвичного вдома вона не помітила. В цей же день до неї прийшов [PERSON], який сказав, що коли її не було, до неї приходила якась жінка та питала, коли вона буває вдома. В суботу під час прибирання виявила, що зі шкатулки на комоді у спальні зникли золоті ланцюжок, хрестик та браслет, а також 600 гривень, які лежали під речами у шафі у спальні. У понеділок вона написала заяву про крадіжку у міліцію. Показаннями свідка [PERSON], які вона дала у судовому засіданні про те, що у 2012 році вона працювала оцінювачем-приймальником у ломбарді «Любий друже» на вул..Жовтневої Революції у м.Харкові. У її функціональні обов'язки входило проводити оцінку та приймати від громадян речі, які є предметом застави під позику. Враховуючи, що пройшло багато часу та з урахуванням того, що кожного робочого дня до її послуг у ломбарді зверталося багато людей, вона не пам'ятає окремі події 2012 року, але може пояснити, що при прийманні під заставу коштовностей від громадян вона обов'язково встановлювала їх особу на підставі паспорту. Фактичними даними, отриманими в ході проведення 13.02.2012р. огляду місця події за адресою: [ADDRESS], під час якого було встановлено, що вказана квартира має вхідні двері, які зачиняються на врізний замок; під час огляду не виявлено ушкоджень на дверях, дверному коробі та запірному пристрої (матеріали к.п.№12012220500000075 т.1 а.с.7-9). Фактичними даними, отриманими з довідки №35 від 22.02.2012р., а також довідки №41 від 29.02.2012р., наданих Повним товариством «Ломбард «Любий друже», [PERSON] і компанія, з яких вбачається, що 09.02.2012р. цей ломбард надавав [PERSON] фінансові послуги - кредит на суму 1720 грн. - під заставу золотих виробів, а саме: підвіска золота з двома безбарвними камінцями з золота 585 проби вагою 0,58 грамів, браслет з золота 585 проби вагою 7,34 грамів, (матеріали к.п.№12012220500000075 т.1 а.с.7-9). Фактичними даними, отриманими за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 20.03.2012р. №1142, згідно з висновками якої вартість золотого ланцюжка вагою 20 грамів 585 проби становить 6000,72 грн., золотого хрестика вагою 1,5 грамів 585 проби - 450,05 грн., золотого браслету вагою 7 грамів 585 проби - 2100,25 грн., а усього - 8551,02 грн. (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.51-52). Таким чином, аналізуючи всі досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що винуватість [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185КК України, за епізодом від 06.02.2012р. є доведеною під час судового розгляду римінального провадження. При цьому суд вважає неспроможними показання обвинуваченого [PERSON] щодо невинуватості у вчиненні цього злочину, оскільки вони спростовуються сукупністю вищевказаних доказів. Щодо епізоду від 08.04.2013.: Показаннями потерпілої [PERSON] у судовому засіданні про те, що 09.04.2013р., коли вона навідалася за адресою: [ADDRESS], де у неї будувався будинок, вона побачила сліди на снігу по всьому двору. Вонавиявила, що з двору вкрали бойлер об'ємом приблизно на 100 літрів, металеві труби у кількості 5 штук та залізний лист. Як вона зрозуміла, зловмисники проникли до двору, відсунувши шифер з забору зі сторони вул..Карпинської. Як їй пояснила її сусідка, вона чула, як напередодні ввечері лаяв собака у її дворі. Двір вказаного домоволодіння є повністю огороджений забором. Показаннями свідка [PERSON] ін дав в судовому засіданні про те, що 08.04.2013р. він запропонував своїм знайомим [PERSON] та [PERSON] викрасти з двору приватного домоволодіння на вул.Моєчній в районі заводу «Світло шахтаря» металеві вироби, на що ті погодились. Того ж дня приблизно о 22 годині вони проникли через огорожу у вказаний двір та викрали звідти арматуру у кількості до 10 штук, трубу та обігрівач. Перекинувши все це через огорожу, вони так само покинули двір та віднесли на пункт прийому металу, розташований неподалік, де здали жінці приблизно за 170 гривень. Фактичними даними, отриманими 25.06.2013р. під час проведення слідчого експерименту за участі [PERSON], під час якого він давав показання, аналогічні тим, що дав у судовому засіданні, та вказав на домоволодіння [ADDRESS], звідки 08.04.2013р. він разом з [PERSON] та [PERSON] викрали металеві вироби (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.17-18). Показаннями свідка [PERSON] під час судового розгляду про те, що 08.04.2013р. його знайомий [PERSON] запропонував йому та [PERSON] викрасти з двору приватного домоволодіння [ADDRESS], металеві вироби, на що вони погодились. Того ж дня, ввечері, вони проникли через огорожу у вказаний двір та викрали звідти обігрівач та металеві арматуру і прути. Перекинувши все це через огорожу, вони так само покинули двір та віднесли на пункт прийому металу по пров.Степовому, де здали жінці приблизно за 200 гривень, які порівну поділили на всіх трьох. Фактичними даними, отриманими 25.06.2013р. під час проведення слідчого експерименту за участі [PERSON], під час якого він давав показання, аналогічні тим, що дав у судовому засіданні, та вказав на домоволодіння [ADDRESS], звідки 08.04.2013р. він разом з [PERSON] та [PERSON] викрали металеві вироби (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.20-22). Як вбачається з копії вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.09.2013р. у справі №639/5530/13-к, який набрав законної сили, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочинів, ч.1 ст.304 та ч.3 ст.185 КК України, а [PERSON] - винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, за тих обставин, які викладені у цій частині обвинувачення (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.98-100). Показаннями свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS]. 08.04.2014р. ввечері, приблизно о 21.00 годині, [PERSON] разом з двома хлопцями приніс їй додому металеву полу круглу ємність та металеві труби, одну велику та 3 або 5 невеликих, і запропонував їх купити. Вона запитала у нього, звідки в нього ці речі, і він відповів, що робить вдома ремонт. Вона купила в нього ці металеві вироби приблизно за 200 гривень для власних побутових потреб. Фактичними даними, отриманими 09.04.2013р. в ході огляду місця події, а саме: домоволодіння [ADDRESS], під час проведення якого власником вказаного будинку [PERSON] було видано металеві вироби: бак об'ємом приблизно 70 літрів, 3 металеві прути довжиною 3 м діаметром 1 см, 4 труби довжиною приблизно 3 м діаметром 5 м та труба довжиною приблизно 6 м діаметром 10 см,- які вона, з її слів, придбала у малознайомого їй чоловіка (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.8-9). Фактичними даними, отриманими 10.04.2013р. під час огляду предметів, а саме: металевого баку з чорного металу з залишками білої фарби об'ємом приблизно 70 л; трьох металевих однотипних прута-арматури з чорного металу довжиною 3 м та діаметром 1 см; чотири однотипних труби з чорного металу довжиною 3 м та діаметром 5 см; труби з чорного металу довжиною 6 м та діаметром 10 см, - загальною вагою 83 кг (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.25). Фактичними даними, отриманими 09.04.2013р. під час зважування п'яти металевих труб, трьох металевих арматур та металевого водонагрівного баку, в результаті чого з'ясовано, що загальна вага вказаних предметів становить 83 кг (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.44). Вказані металеві предмети, вилучені у [PERSON], визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання потерпілій [PERSON], про що складено протокол від 10.04.2013р. (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.23-24). Фактичними даними, отриманими за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 11.04.2013р. №1102, згідно з висновками якої вартість на брухт чорного металу металевого баку об'ємом 70 л, трьох металевих прутів довжиною 3 м, п'яти металевих труб загальною вагою 83 кг станом на 09.04.2013р. становить 141 грн. (матеріали к.п.№12013220500001723 а.с.46-47). Таким чином, аналізуючи всі досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що винуватість [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за епізодом від 08.04.2013р. є доведеною під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому суд вважає неспроможними показання обвинуваченого [PERSON] щодо невинуватості у вчиненні цього злочину, оскільки вони спростовуються сукупністю вищевказаних доказів. Крім того, незважаючи на невизнання вини обвинуваченими [PERSON] та [PERSON] та окрім визнання вини обвинуваченим [PERSON] їх винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за епізодом від 31.10.2013р. підтверджується сукупністю наступних доказів: Вищевказаними показаннями обвинуваченого [PERSON], які він дав у судовому засіданні. Фактичними даними, отриманими 31.10.2013р. в ході огляду місця події, а саме: приміщення ТОВ ТРК «Оріон» за адресою: м.Харків, вул.1-ї Кінної Армії, 114, під час якого було встановлено, що вказана будівля знаходиться у глибині двору, територія якого огороджена забором біля 2 метрів; вхід на територію здійснюється через ворота з хвірткою. У дворі зліва від вхідних дверей у будівлю біля стіни, яка відділяє 22-у поліклініку на землі знаходиться один повний поліетиленовий мішок зі змотаними проводами, а також два поліетиленові мішки, які наповнені частково, один пустий мішок; біля забору лежать скручені проводи білого кольору. Також під час проведення огляду місця події було виявлено та вилучено сліди пальців рук, сліди ткані на дивані у студії, сліди рук зі столу у апаратній, сліди пальців рук з коробки зі столу у апаратній, сокира з підсобного приміщення, замок з двері у підсобному приміщенні, плоскогубці зі студії, троє рукавичок зі студії, дві рукавички з апаратної (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.8-11). Фактичними даними, отриманими в ході огляду речей від 06.11.2013., під час якого були оглянуті вищевказані предмети, вилучені 31.10.2013р. з території ТОВ «ТРК «Оріон», у тому числі, шнури, відрізки кабелю, сокиру, пасатижі (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.60-67). Вказані предмети, які були об'єктами огляду 06.11.2013р., визнані речовими доказами по справі, про що 06.11.2013р. винесено постанову (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.68-72). Фактичними даними з копії Свідоцтва про державну реєстрацію серії [NUMBER], Довідки АА №849776 з ЄДРПОУ від 22.08.2013р., Витягу з Єдиного державного реєстру фізичних осіб - підприємців від 27.08.2013р., витягу зі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Оріон» від 02.05.2005р., з яких вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Оріон» є юридичною особою з місцезнаходженням за адресою: м.Харків, вул.1-ї Кінної Армії, 114 (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.14-20). Фактичними даними з Довідки №20, виданої 1.11.2013р. ТОВ ТРК «Оріон», а також копій накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 11.10.2013р. та від 28.08.2013р., видаткової накладної від 20.09.2013р., з якої вбачається, що у власності цієї юридичної особи знаходилися такі расходні матеріали: ПВС шнур витч 2*2,5 UA1.010.0127304-08кат-10 м вартістю 78,00 грн., ПВС шнур витч 2*1,5 UA1.010.0127304-08кат-20 м вартістю 97,92 грн., ШВВП шнур витч 2*1,5 UA1.010.0127304-08кат-19 м вартістю 77,98 грн., кабель скручена пара UTP 5e Atcom (бух.308м) 0,48 мм - 1 бут. вартістю 375 грн., - усього на суму 628,90 грн. (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.24-27). Фактичними даними, отриманими в ході проведення 04.11.2013р. слідчого експерименту за участі [PERSON], який показав, як 31.10.2013р. у нічний час він разом з [PERSON] та [PERSON] перелізли через паркан зі сторони 22-ї поліклініки на територію ТОВ «ТРК «Оріон», після чого він та [PERSON] через вікно, знявши з нього решітку, проникли у будівлю, яка розташована у 10 метрах від паркану, щоб викрасти кабелі, а [PERSON] у цей час знаходився на вулиці (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.161-165). Фактичними даними, отриманими в ході проведення 04.11.2013р. слідчого експерименту за участі [PERSON], який показав, як 31.10.2013р. у нічний час він разом з [PERSON] та [PERSON] перелізли через паркан зі сторони 22-ї поліклініки на територію ТОВ «ТРК «Оріон», після чого він та [PERSON] через вікно, знявши з нього решітку, проникли у будівлю, яка розташована у 10 м від паркану, щоб викрасти кабелі, а [PERSON] у цей час знаходився зовні (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.166-170). Фактичними даними, отриманими в ході проведення 04.11.2013р. слідчого експерименту за участі [PERSON], який показав, як 31.10.2013р. у нічний час він разом з [PERSON] та [PERSON] перелізли через паркан зі сторони 22-ї поліклініки на територію ТОВ «ТРК «Оріон», після чого [PERSON] та [PERSON] через вікно, знявши з нього решітку, залізли у приміщен, яка розташована у 10 м від паркану, а він залишився зовні та пильнував, що їх ніхто не бачив (матеріали к.п.№12013220060003334 а.с.171-175). Таким чином, аналізуючи всі досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що винуватість [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, за епізодом від 31.10.2013р. є доведеною під час судового розгляду кримінального провадження. Суд критично ставиться до показань обвинувачених [PERSON] та [PERSON] про те, що вони не вчиняли інкримінованого їм злочину, а знаходилися на території ТОВ «ТРК «Оріон», щоб справити природну потребу. Суд вважає такі показанні неспроможними, які спростовуються сукупністю інших доказів у справі. Заперечення самого факту викрадення майна суд розцінює як бажання обвинувачених уникнути відповідальності за скоєний злочин, оскільки, як встановлено судом, [PERSON] вчинив його у період іспитового строку, призначеного попереднім вироком суду, а обвинувачений [PERSON] на момент скоєння злочину мав непогашену та незняту судимість за аналогічний злочин. В судовому засіданні обвинувачений [PERSON] стверджував, що обвинувачений [PERSON] обмовляє його, але так і не зміг пояснити, які для цього можуть бути причини. Крім того, обвинувачені [PERSON] та [PERSON] визнали факт їх перебування 31.10.2013р. у нічний час на території ТОВ «ТРК «Оріон», де у цей же період згідно обвинувального акту було викрадене майно. Також в судовому засіданні було з'ясовано, що вони усвідомлювали, що ця територія є огородженою. Таким чином, суд вважає доведеною під час судового розгляду даної справи винуватість обвинувачених [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вчиненні інкримінованих їм злочинів за обставин, які визнані судом встановленими та викладені у даному вироку. Вивченням особи обвинуваченого [PERSON] встановлено, що він проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], має малолітню дитину [INFO], не працює, за місцем фактичного проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 21.06.2011р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ст.ст.185 ч.2, ч.3, 70 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Вивченням особи обвинуваченого [PERSON] встановлено, що він неодружений, не працює, за місцем фактичного проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 10.07.2008р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, відбував покарання у Харківській ВК (№43), звідки умовно-достроково звільнився 06.11.2008р. на невідбутий строк 3 місяці 24 дні. Вивченням особи обвинуваченого [PERSON] встановлено, що не одружений, не працює, за місцем фактичного проживання характеризується незадовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 12.09.2013р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. В ході судового розгляду не було встановлено обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченому [PERSON] відповідно до ст.66 КК України. Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому [PERSON], суд визнає рецидив злочину. В ході судового розгляду не було встановлено обставин, які пом'якшують покарання обвинуваченому [PERSON] відповідно до ст.66 КК України. Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому [PERSON] суд визнає рецидив злочину. Обставиною, яка пом'якшує покарання обвинуваченому [PERSON] відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття. Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому [PERSON], суд визнає рецидив злочину Призначаючи покарання кожному з обвинувачених, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєних кожним з них злочинів, ступінь участі кожного з обвинувачених у вчинені ними спільного злочину, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких обвинувачені не довели 31.10.2013р. злочин до кінця, а також дані про особу кожного з обвинувачених, відсутність пом'якшуючих покарання обвинуваченим [PERSON] та [PERSON] обставин, наявність пом'якшувальної покарання обвинуваченому [PERSON] обставини, та наявність обтяжуючої покарання кожному з обвинувачених обставини. Таким чином, суд вважає, що для досягнення цілей покарання, визначених ч.2 ст.50 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, слід призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за вчинені ними злочини. Що стосується заявленого обвинуваченим [PERSON] клопотання про застосування до нього амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», в обґрунтування якого він послався на наявність малолітньої дитини, то це клопотання не підлягає задоволенню. Так, згідно з п. «в» ч.1 ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин. В той же час, злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України згідно зі ст.12 КК України є тяжким. Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не підлягають звільненні від покарання за актом амністії особи, які мають дві і більше судимості за тяжкі злочини. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених. Цивільний позов потерпілої [PERSON] суд залишає без розгляду як такий, що не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, роз'яснивши, що вона не позбавлена права звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства. На підставі вищевикладеного,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: - за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, - за ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185 КК України - у вигляді позбавленні волі строком на 4 роки. На підставі ст.70 КК України призначити [PERSON] покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 місяців. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої [PERSON] частини покарання, призначеної вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.06.2011р., у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі, остаточно призначити [PERSON] покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі. Строк покарання [PERSON] рахувати з 06.11.2013р. Зарахувати у строк покарання строк тримання [PERSON] під вартою з 01.03.2012р. по 29.03.2013р. До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно [PERSON] у вигляді тримання під вартою. Визнати [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавленні волі строком на 4 (чотири) роки. Строк покарання [PERSON] рахувати з 13.02.2014р. До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно [PERSON] у вигляді тримання під вартою. Визнати [PERSON] винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавленні волі строком на 3 роки 3 місяці. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої [PERSON] частини покарання, призначеної вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 12.09.2013р., у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі, остаточно призначити [PERSON] покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання [PERSON] рахувати з 06.11.2013р. До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно [PERSON] у вигляді тримання під вартою. Цивільний позов [PERSON] залишити без розгляду. Стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні №12013220060003334 за проведення експертиз на загальну суму 1956 грн. 00 коп. Стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати у кримінальному провадженні №12013220500001723 за проведення експертизи у сумі 146 грн. 70 коп. Речові докази по кримінальному провадженню №12013220500001723: металевий бак, 3 металевих прути-арматури, 4 труби довжиною 3 м, труба довжиною 6м (матеріали к.п. а.с.23) - вважати повернутими власнику [PERSON] Речові докази по кримінальному провадженню №12013220060003334: - відрізки кабелю, продовжувачі електромережі, шнури, металеву катушку, телефонні розетки, з'єднувальні шланги, муфти, шарів кран, тройник (матеріали к.п. а.с.68-72) - вважати повернутими власнику ТОВ «ТРК «Оріон», - замок, ключі (матеріали к.п. а.с.68-69, 75) -повернути власнику ТОВ «ТРК «Оріон», - сокиру, пасатижі, перчатки (матеріали к.п. а.с.68-69, 73, 74, 76) - знищити. Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 діб після проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, закриття апеляційного провадження або набрання законної сили вироком за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що вирок не набрав законної сили. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя І.С. Блага

Результат: guilty