Вид судочинства: criminal
Суддя: СЛИВКА С. І.
Дата ухвалення: 2023-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
01.12.2022 близько 11.00 год., [PERSON] , перебуваючи на території фабрики по обробці курей ТзОВ «Карпатські скарби», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті особистих неприязних відносин з [PERSON] , умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар своєю головою в область носа та один удар кулаком своєї руки в голову. Внаслідок вчинення таких неправомірних дій [PERSON] спричинив потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження у виді по одному синцю в правій та лівій підочній ділянках, синця на спинці носа та закритого перелому кісток носа, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Умисні дії [PERSON] кваліфіковані як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно наніс потерпілому удари головою та рукою в область носа. Однак, такі його дії були намаганням припинити поведінку потерпілого, яка, на його думку була, агресивною. Вказав, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. Розкаюється у вчиненому. Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, доведена повністю. Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній завдав потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим [PERSON] є кримінальним проступком. Обставинами, що пом`якшують покарання [PERSON] суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Призначаючи обвинуваченому [PERSON] вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг не поступало. Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, зважаючи на те, що [PERSON] не працює, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого. Запобіжний захід обвинуваченому [PERSON] не обирався. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся. Судові витрати та речові докази відсутні.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору. Головуючи суддя [PERSON]

Результат: guilty