Вид судочинства: criminal
Суддя: Кравченко Я. В.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи раніше судимим за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, та вчинив корисливий злочин за наступних обставин. В невстановлений досудовим розслідування час та в невстановленому слідством місці у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, шляхом вчинення крадіжки електроінструментів з місця свого працевлаштування, а саме гаражного кооперативу «Кардіолог», гараж № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS]. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна [PERSON] , діючи умисно, переслідуючи мету незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відкрив наявними в нього ключами замок вхідних дверей гаражного боксу за адресою [ADDRESS], гаражний кооператив «Кардіолог», гараж № [NUMBER] , та забрав електроінструменти, які належать [PERSON] , а саме: кутову шліфувальну машинку De Walt, 2200 Вт, вартістю 2799 грн. 00 коп., дриль ударний De Walt, 710 Вт, вартістю 2207 грн. 50 коп., зварювальний інвертор ВДИ-MINI DC MMA, 4 кВт, 40-150 А, Патон, вартістю 2150 грн.04 коп., кутову шліфувальну машинку De Walt, 1400 Вт, вартістю 3102 грн.43 коп., пилку циркулярну De Walt, ручну, 1350 Вт, та диск пилковий De Walt 184х16 мм, 48 зубів, кут заточення 5 градусів, вартістю 4582 грн.74 коп. Викрадені електроінструменти [PERSON] погрузив до автомобіля Фольцваген LT35 VIN: [NUMBER] , н.з. [NUMBER] , та відвіз до невстановленого слідством місця. В подальшому 13.04.2019 [PERSON] здав вказані електроінструменти до відділення ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і Компанія», отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Усього [PERSON] таємно повторно викрав чуже майно, яке належить [PERSON] на загальну суму 15141 грн. 71 коп. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємно повторно викрав чуже майно (крадіжка). Допитаний у судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив факт повторного таємного викрадення чужого майна, у період 2019 року, точного часу не памятає, а саме за місцем своєї роботи в гаражному кооперативі «Кардіолог», гараж № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS], а саме електроінструментів, що належать [PERSON] . В подальшому електроінструменти здав до ломбарду ПТ «Найкращий ломбард» Богдан Ю.М. і Компанія», грошовими коштами розпорядився на власний розсуд. Щиро розкаявся, пояснив причину вчинення кримінального правопорушенням тяжким матеріальним станом. Вказав на те, що в період вчинення кримінального правопорушення в нього народилася дитини та потрібні були кошти, оскільки [PERSON] , в якого він працював не виплатив йому заробітну плату, він викрав належне останньому майно. Цивільний позов потерпілого [PERSON] визнав частково, зазначив про те, що моральної шкоди йому не завдавав, матеріальну шкоду визнає частково в сумі розрахунку викраденого майна станом на момент вчинення злочину. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, та обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його, як особу. Таким чином, суд вважає доведеною вину [PERSON] у таємному повторному викраденні чужого майна за наведених вище обставин. Кваліфіковані його дії правильно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Призначаючи [PERSON] покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим злочину, що належить до категорії нетяжких злочинів, що в результаті його дій тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого: - раніше судимий, працює неофіційно, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; - обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого [PERSON] щире каяття у вчиненому; - обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] судом не встановлено. Враховуючи дані про особу [PERSON] , його молодий вік, майновий та сімейний стан, а також обставини справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину - щире каяття, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому [PERSON] покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України. Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення [PERSON] та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого [PERSON] суд виходить з наступного. Під час вирішення питання щодо вказаного вище цивільного позову суд керується положеннями ст.ст. 128, 129 КПК України, ст. 13 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1177 ЦК України і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної або моральної шкоди, має право пред`явити до обвинуваченого цивільний позов. Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим визнається особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Згідно ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою яка таку шкоду заподіяла. Відповідно до ч. 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» потерпілий, як особа, якій злочином заподіяно моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити позов про стягнення моральної шкоди. Обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні цивільний позов визнав частково. Судом встановлено, що внаслідок скоєного обвинуваченим [PERSON] кримінального правопорушення потерпілому [PERSON] дійсно було заподіяно матеріальну шкоду. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 24960 гривень 79 копійок обґрунтований та документально підтверджений, зокрема долученими до позовної заяви квитанціями про придбання потерпілим викраденого майна в розрахунку станом на день придбання 17 січня 2023 року. Враховуючи часткове визнання цивільного позову обвинуваченим, зокрема суми заподіяних збитків в розрахунку станом на момент вчинення кримінального правопорушення, суд, виходячи з положень 1192 ЦК України, вважає, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди в заявленій позивачем сумі підлягає задоволенню. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки відповідно до обгрунтувань позовної заяви позбавлений можливості встановити характер і тривалість страждань та вимушених змін у життєвих стосунках потерпілого, оскільки позивач відповідно до поданого позову обмежився лише посиланнями на їх наявність. Тому, з врахуванням встановленої в судовому засіданні вини обвинуваченого, вирішуючи цивільний позов, заявлений потерпілим про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, а також позиції обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Речові докази, долю який необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України по справі відсутні. Витрати на залучення експерта в справі відсутні. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований, сторона обвинувачення клопотання про його застосування до набрання вироком законної сили не подала, відтак суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Призначити [PERSON] , [INFO] , покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки.. На підставі ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на [PERSON] , [INFO] , такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Строк покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки [PERSON] , [INFO] , на облік уповноваженим органом з питань пробації. Цивільний позов [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] до [PERSON] , [INFO] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , 24960 грн. 79 коп. завданої матеріальної шкоди. В задоволенні іншої частини позову - відмовити. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. Головуючий суддя [PERSON]

Результат: guilty