Вид судочинства: criminal
Суддя: Січиокно Т. О.
Дата ухвалення: 2022-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин, біля будинку [ADDRESS] між [PERSON] та потерпілими [PERSON] і її матір`ю [PERSON] виник словесний конфлікт, у ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин, він умисно наніс [PERSON] удар кулаком у голову. У цей час [PERSON] , з метою захистити дочку від протиправних дій [PERSON] , зробила спробу відтягнути останнього від неї, у відповідь на що він стопою ноги наніс їй умисно удар в грудну клітину, від якого та впала на землю. Далі продовжуючи утримувати рукою [PERSON] за ліве плече, він наніс їй ще близько чотирьох ударів в область голови та тулубу. Побачивши це, [PERSON] , піднялася з землі та знову зробила спробу припинити протиправні дії [PERSON] , підбігши до нього та відтягуючи за одяг від дочки, однак він обхопив рукою кисть її лівої руки та умисно вигнув з силою в протилежну сторону, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому основи нігтьової фаланги зі зміщенням 2-го пальця лівої кисті з гематомою м`яких тканин, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Окрім цього, протиправними умисними діями [PERSON] потерпілій [PERSON] було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця правої молочної залози, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження, а потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої верхньої та нижньої кінцівок, тулубу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. За таких обставин дії обвинуваченого [PERSON] слід кваліфікувати за ч.2\~ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Допитаний обвинувачений [PERSON] вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та, не заперечуючи свою причетність до спричинення умисних легких тілесних ушкоджень [PERSON] , заперечив факт того, що спричинив умисні тілесні ушкодженні [PERSON] у вигляді перелому пальця, вважаючи, що зробив це з необережності, захищаючись від її нападу. По обставинах вчинення кримінальних правопорушень [PERSON] пояснив суду, що 11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин він з дружиною [PERSON] та дворічною донькою проходив повз будинок [ADDRESS] , де в цей час з-за металевих воріт голосно загавкав собака, чим злякав дитину. У відповідь на це, він вдарив рукою по воротах та відразу ж почув ззаду себе крик двох жінок, якими виявилися [PERSON] та [PERSON] , які проживали в цьому домоволодінні та в нецензурній формі почали ображати його, пред`являти претензії через стукання по воротах. Він вступив з ними в словесну перепалку, доводячи їм, що голосний гавкіт собаки є небезпечним для дитини та інших людей. [PERSON] перша нанесла йому удар рукою в око, від чого він почав захищатися, намагаючись відштовхнути її від себе та в цей час міг спричинити їй тілесні ушкодження. Однак її матір [PERSON] також встряла в бійку, ухопивши його за одяг та з силою почала його рвати. Щоб припинити такі дії останньої, він хаотично ухопив її за кисть руки і міг випадково пошкодити їй пальця. При цьому умисно ногою її не штовхав, оскільки в бійці та могла перечепитися і впасти на землю сама. Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим [PERSON] , суд вважає доведеними фактичні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень за викладених вище обставин показаннями потерпілих, свідка, письмовими доказами в їх сукупності. Потерпіла [PERSON] показала суду, що 11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин, підходячи до свого будинку, що по [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , вона побачила раніше незнайомого чоловіка, яким виявився [PERSON] , який підійшовши до їхніх металевих воріт, почав сильно стукати по ним руками та ногами. На це вони зробили йому зауваження та запитали про причини такої поведінки. У відповідь чоловік нецензурно виразився на їхню адресу, між ними почалася словесна перепалка, в ході якої він ударив її кулаком в голову та продовжив тримати за плечі. Матір [PERSON] кинулася захищати її, однак [PERSON] ударом ноги в груди відштовхнув її, від чого та впала на землю, а їй він наніс ще близько чотирьох ударів у голову та по тулубу. Далі матір піднялася з землі, знову підбігла до них, щоб припинити дії [PERSON] , однак той з силою ухопив рукою кисть її лівої руки і різко крутнув у сторону, зламавши їй пальця. На їхній крик прибіг сусід [PERSON] , при сприянні якого було припинено протиправні дії [PERSON] , викликано швидку та поліцію. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона відчула погане самопочуття та наступного дня звернулася до лікарів 1 МКЛ м.Полтави за медичною допомогою, далі амбулаторно лікувалася. Потерпіла [PERSON] підтвердила, що 11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин, підходячи до свого будинку, що по [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , вона побачила раніше незнайомого чоловіка, яким виявився [PERSON] та який підійшовши до їхніх металевих воріт, почав в них стукати руками та ногами. На це вони зробили йому зауваження та запитали про причини такої поведінки. У відповідь чоловік нецензурно виразився та наніс [PERSON] удар кулаком в голову, утримуючи за плечі. Вона кинулася захищати дочку, однак [PERSON] ударом ноги в груди відштовхнув її, від чого вона впала на землю. Далі бачачи, що [PERSON] продовжує бити [PERSON] руками по голові та тулубу, вона піднялася з землі та зробила спробу відтягнути його за одяг від дочки, на що він ухопив рукою кисть її лівої руки і різко крутнув у сторону, зламавши пальця, через що вона була змушена тривалий час лікуватися, відновлюючи стан здоров`я. Допитана свідок [PERSON] показала суду, що являється дружиною [PERSON] та 11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин з останнім та малолітньою донькою проходили повз будинок [ADDRESS] , де в цей час з-за металевих воріт голосно загавкав собака, чим злякав дитину. У відповідь на це чоловік рукою вдарив по металевих воротах, щоб відігнати собаку. Позаду йшли дві жінки, які повідомили, що проживають у цьому будинку та почали ображати її чоловіка, через що між ним та [PERSON] виник конфлікт, під час якого остання першою почала розмахувати руками, вхопила його за одяг чоловіка та вдарила його по щоці. Вона бачила, що до них підбігла інша жінка [PERSON] , яку чоловік ногою відштовхнув і та впала на землю. Факт нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілим свідок заперечила, вважаючи, що той лише захищався від їхнього нападу, а ті самі спровокували сварку, били її чоловіка, пошкодивши йому око та верхній одяг. Свідок [PERSON] показав, що 11 липня 2021 року, близько 19 години 40 хвилин, він, перебуваючи за місцем свого проживання почув та крики вулиці і вийшовши на галас, побачив як [PERSON] наніс удар рукою в скроню голови [PERSON] , а [PERSON] він різко крутнув у сторону кисть руки. Він підбіг до них, щоб розборонити та припинити бійку. Йому це відразу ж вдалося, після чого він залишався на місці, чекаючи приїзду швидкої та поліції. На а.с.42, 43 наявні заяви [PERSON] , датовані 11.07.2021 та 15.07.2021, в яких та повідомила до поліції про спричинення їй [PERSON] тілесних ушкоджень в ході бійки на вулиці біля її будинку. 16.07.2021 року потерпіла [PERSON] повідомила письмовою заявою до поліції про нанесення їй тілесних ушкоджень невідомим чоловіком 11.07.2021 року біля будинку [ADDRESS] (а.с.67). Згідно даних копій викопіровки Журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2021 рік по травмпункту 1 МКЛ м.Полтави, наявний запис № 8536 від 12.07.2021 року про отримання 11.07.2021 року о 20 год хворою [PERSON] тілесних ушкодження, які їй, з її слів, завдав невідомий чоловік у бійці. Встановлено попередній діагноз: забій голови та плечового суглобу (а.с.46 47). У викопіровці Журналу реєстрації амбулаторних хворих за 2021 рік по травмпункту 1 МКЛ м.Полтави наявний запис № 8519 від 11.07.2021 року про отримання 11.07.2021 року о 20 год хворою [PERSON] тілесних ушкодження, які їй, з її слів, завдав невідомий чоловік у бійці. Встановлено попередній діагноз: перелом основи дистальної фаланги другого пальця лівої кисті, забій грудної клітини праворуч (а.с.72 73). Потерпіла [PERSON] підтвердила свої показання в ході слідчого експерименту, показавши на статистові механізм, місце, кількість отриманих нею тілесних ушкоджень 11.07.2021 року, які їй завдав [PERSON] , про що складено протокол від 05.08.2021 року, який досліджено судом, а також фототаблицю до нього з переглядом відеозапису (а.с.52 55, 56-57, 58). Згідно висновку судової медичної експертизи № 703 від 30.07.2021 року, у [PERSON] , з урахуванням даної медичної документації, виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, синців лівої верхньої та лівої нижньої кінцівок, тулубу, які могли утворитися не менш ніж від 5-тикратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.50 51). Із висновку додаткової судової медичної експертизи № 784 від 13.08.2021 року слідує, що показання потерпілої [PERSON] , дані нею під час проведення слідчого експерименту, загалом не суперечать давності, механізму утворення, локалізації виявлених тілесних ушкоджень (а.с.59- 60). Потерпіла [PERSON] підтвердила свої показання в ході слідчого експерименту, показавши на статистові механізм, місця, кількість тілесних ушкоджень, які їй 11.07.2021 року спричинив [PERSON] , про що складено протокол від 05.08.2021 року, який досліджено судом, фототаблицю до нього з переглядом відеозапису (а.с.74 77, 78-80, 81). Згідно висновку судової медичної експертизи № 711 від 30.07.2021 року, у [PERSON] , з урахуванням даної медичної документації, виявлено тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на такі групи: - перша група: перелом основи нігтьової фаланги зі зміщенням другого пальця лівої кисті з гематомою м`яких тканин, яке кваліфікується, лише у своїй сукупності як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; - друга група: синець правої молочної залози, яке кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Тілесні ушкодження обох груп могли утворитися від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук, стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище (а.с.72-73). Із висновку додаткової медичної експертизи № 802 від 23.08.2021 року слідує, що показання потерпілої [PERSON] , дані нею під час проведення слідчого експерименту загалом не суперечать давності, механізму утворення, локалізації виявлених у неї тілесних ушкоджень (а.с.82- 83). Свідок [PERSON] підтвердив свої показання в ході слідчого експерименту, показавши на статистові місця нанесення, механізм, кількість тілесних ушкоджень, завданих [PERSON] та [PERSON] . 11.07.2021 року [PERSON] , про що складено протоколи від 10.08.2021 року, які досліджено судом, фототаблиці до них з переглядом відеозаписів (а.с.61 64, 65, 84 86, 87). Із висновку судової медичної експертизи № 801 від 16.08.2021 року слідує, що показання свідка [PERSON] , дані ним під час проведення слідчого експерименту загалом не суперечать давності, механізму утворення, локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої [PERSON] (а.с.66). Висновком судової медичної експертизи № 804 від 23.08.2021 року підтверджено, що показання свідка [PERSON] , дані ним під час проведення слідчого експерименту загалом не суперечать давності, механізму утворення, локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілої [PERSON] (а.с.88). На а.с.90-94 наявний протокол огляду, на якому оглянуто зміст розмов , зафіксованих на відеореєстраторах, виготовлених з нагрудної камери поліцейських, які прибули на виклик 11.07.2021 року о 20 год до будинку [ADDRESS] між ними, обвинуваченим та потерпілими. Даний протокол та зміст розмов досліджені судом. ( а.с. 90 94). Таким чином, досліджуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим [PERSON] , суд визнає кожний доказ належним, допустимим, достовірним, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення в справі. Суд знаходить неспроможними та такими, що суперечать доказам, дослідженим у судовому засідання, показання обвинуваченого [PERSON] у тій частині, що він завдав тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] з необережності, захищаючись від її нападу. Прийшовши до такого висновку та надаючи правову оцінку показанням обвинуваченого та його версії подій, суд виходить із показань потерпілих [PERSON] , [PERSON] , свідка [PERSON] , які в деталях повідомили суду про обставини отримання тілесних ушкоджень. Суд звертає увагу, що такі показання потерпілих, свідка були незмінними, сталими протягом як досудового слідства, так і судового провадження, підтверджені ними в ході слідчого експерименту та повністю узгоджуються з іншими доказами в справі, зокрема, і з даними висновків судових медичних експертиз. При цьому суд критично ставиться до показань свідка [PERSON] , яка заперечила факт нанесення обвинуваченим [PERSON] тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки вони спростовані самим обвинуваченим та іншими матеріалами справи в їхній сукупності. До того ж на розгляд суду не надано жодних доказів про спричинення потерпілими тілесних ушкоджень [PERSON] . Відповідно до ч.2\~ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. \~У той же час, ч.2\~ст.25 КК України\~визначає, що необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Виходячи із встановлених фактичних обставин, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого [PERSON] при спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] у виді перелому основи нігтьової фаланги зі зміщенням другого пальця лівої кисті носили виключно умисний характер, тобто ухопивши рукою кисть її лівої руки, він умисно, цілеспрямовано з силою крутнув її в сторону, при розуміючи реальну можливість настання саме таких негативних наслідків і бажаючи їх настання. Таким чином, у сукупності отриманих та проаналізованих доказів, суд приходить до висновку, що саме умисними діями [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязнених відносин з потерпілими [PERSON] та [PERSON] було завдано їм легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2\~ст.125 КК, ч.1 ст.122 КК України\~доведена повністю, поза розумним сумнівом. При прийнятті даного рішення суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011, відповідно до якої при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків». Окрім того, не може залишатися поза увагою суду поведінка обвинуваченого [PERSON] , яка передувала вчиненню ним кримінальних правопорушень. Тобто, проходячи повз домоволодіння потерпілих, саме він почав безпричинно та безпідставно бити по їхніх металевих воротах, вважаючи, що таким чином припинить гавкіт собаки, який не мав доступу на вулицю та не становив жодної небезпеки для перехожих. Слід звернути увагу, що така поведінка зі сторони [PERSON] у виді гучного стукання по металевих воротах, сварки з потерпілими, криків та нанесення їм тілесних ушкоджень була більш психічно травмуючою для його малолітньої дитини, ніж просто гавкіт собаки, який був зачинений. Тобто суд вважає, що в заданій ситуації саме дії обвинуваченого [PERSON] першими спровокували конфлікт з потерпілими, які в свою чергу лише намагалися з`ясувати причини його протиправної поведінки та зробили з цього приводу зауваження. Визнавши показання обвинуваченого [PERSON] в частині можливого спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілій [PERSON] з необережності неспроможними та суперечливими, суд розцінює його поведінку в судовому засіданні як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та уникнення покарання за вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано. Натомість у суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілих, свідка, оскільки ці показання є логічними, послідовними, підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні письмовими доказами та узгоджуються між собою. Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого [PERSON] не встановлено. Згідно\~ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2\~ст.50 КК України\~покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. У ході судового розгляду встановлено, що обвинуваченим [PERSON] вчинено кримінальний проступок та нетяжке кримінальне правопорушення, він є особою раніше насудимою, офіційно непрацевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в лікаря - психіатра, - нарколога, - невролога не перебуває. Відповідно до висновку органу пробації виправлення [PERSON] можливе без ізоляції від суспільства, його особа не становить високу небезпеку для суспільства. Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому [PERSON] суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їхню суспільну небезпечність, його поведінку як під час скоєння правопорушень, так і після цього, ставлення до скоєного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, думку потерпілих, які наполягала на суворому покаранні, а тому приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів. Потерпілими [PERSON] та [PERSON] заявлено цивільний позов до обвинуваченого [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог потерпіла [PERSON] зазначила, що протиправними діями [PERSON] їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 5000 грн та яка виразилися у душевних стражданнях, яких вона зазнала через отримані тілесні ушкодження голови та тулубу. З підстав вона пережила сильні хвилювання, була змушена лікуватися, близько 10 днів перебувала на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря, її звичний спосіб життя змінився та погіршився. В обґрунтування заявлених позовних вимог потерпіла [PERSON] зазначила, що протиправними діями [PERSON] їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в 10000 грн та яка виразилися у душевних стражданнях, яких вона зазнала через отримані тілесні ушкодження у вигляді перелому пальця лівої кисті та забою грудини. З підстав вона пережила сильні хвилювання, була змушена лікуватися, більше місяця відновлювала працездатність кисті руки, не могла працювати, вести звичний спосіб життя. Відповідно до ч.1 ст.128\~КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно п.2 ч.2\~ст.23 ЦК України\~моральна шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Статтями 1167 та 1168 цього\~ЦК України\~визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, в тому числі і юридичними особами. При цьому розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Обставини завдання умисних тілесних ушкоджень обвинуваченим [PERSON] потерпілим [PERSON] та [PERSON] доведені матеріалами справи, а тому виходячи із характеру їх завдання, наслідків, які настали, суд вважає, що їм було завдано моральну шкоду. З урахуванням обставин справи, тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, про що суд зазначив вище, а також майнового стану обвинуваченого, слід прийняти до уваги, що потерпіла [PERSON] через отримані тілесні ушкодження голови та тулубу пережила сильні хвилювання, була змушена лікуватися, близько 10 днів перебувала на амбулаторному лікуванні під наглядом лікаря, її звичний спосіб життя змінився та погіршився, а тому заявлена нею сума відшкодування в розмірі 5000 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому з цих же підстав суд враховує глибину душевних страждань, яких зазнала потерпіла [PERSON] , яка через отримані тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та перелому пальця лівої руки пережила сильні хвилювання, була змушена лікуватися, більше місяця відновлювала працездатність кисті руки, не могла працювати, вести звичний спосіб життя, а тому заявлена нею сума відшкодування підлягає до часткового задоволення та суд, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, оцінює її у 7000 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог\~ст.100 КПК України. Процесуальні витрати в справі відсутні. З метою забезпечення належного виконання обвинуваченим [PERSON] призначеного покарання, яке він зобов`язаний відбувати реально, уникнення ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду та продовження ним злочинної діяльності, незаконного впливу на потерпілих, до набрання вироком законної сили, суд вважає за доцільне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно. Відповідно до\~ч.2\~ст.57\~Кримінально \~виконавчого кодексу\~України,\~з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч. 1 ст.122 КК України\~та призначити йому покарання за: ч. 2 ст.125 КК України у виді арешту на строк 3 (три) місяці; ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити [PERSON] покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. Початок строку відбування покарання обвинуваченому [PERSON] рахувати із 10 січня 2022 року. До набрання вироком законної сили, обрати стосовно [PERSON] запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно. Після набрання вироком законної сили [PERSON] , відповідно до ч.2 ст.57 КВК України, підлягає звільненню з під варти. Цивільний позов потерпілих [PERSON] та [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково. Стягнути із обвинуваченого [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Стягнути із обвинуваченого [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень. В іншій частині позовних вимог потерпілої [PERSON] відмовити. Речові докази: СД диски з записами процесуальних дій зберігати в матеріалах даного кримінального провадження. Вирок може бути оскаржено через Октябрський районний суд м.Полтави до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суддя[PERSON]

Результат: guilty