Вид судочинства: commercial
Суддя: Назаренко Наталія Григорівна
Дата ухвалення: 2019-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
13.04.2016 між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" (далі - позивач, водоканал) та Публічним акціонерним товариством «Дніпрометробуд» (далі - відповідач, абонент) укладено договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання №7170 (далі - договір). Згідно з п. 2.1. договору, водоканал зобов'язується надати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - послуги), а абонент зобов'язується оплачувати послуги в порядку і умовах, визначених договором та діючим законодавством. Місцем надання послуг водоканалом, абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж (додаток №1 до договору) (п. 2.2. договору). Пунктом 2.3. договору встановлено, що об'єкти абонента, на які надаються послуги за договором, та їх адреси визначені в додатку №2 до договору. Відповідно до п. 3.1. договору надання послуг здійснюється водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку об'ємів послуг (додаток №8 до договору), а саме: - норма споживання абонентом води питної за договором складає: 19 260 куб.м/рік, 1 605 куб.м/місяць, 52,8 куб.м./добу; - норма прийняти від абонента стічних вод за договором складає: 17 808 куб.м/рік, 1 484 куб.м/місяць, 48,82 куб.м/добу. Зміни норм споживання води питної та/або прийняття стічних вод проводяться шляхом укладення додаткових угод до договору, при цьому у разі збільшення норм споживання/прийняття відповідних послуг абонент до укладення таких додаткових угод повинен отримати технічні умови на ці норми. Згідно п. 3.12. договору абонент зобов'язаний оплачувати витрати води питної: яка використовується на промивання, заповнення водопровідної та опалювальної системи. В разі відсутності можливості промивання, заповнення систем через засоби обліку, об'єм якої визначається згідно з п. 3.3. та 5.28 Правил № 190. При заповнення мереж абонента обов'язкова присутність представника водоканалу та складання двостороннього акту про фактичний об'єм отриманої ним води питної; втраченої внаслідок витоку води питної через зіпсування санітарно технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньо будинкової) мережі водопостачання нераціонального використання води питної, у випадку, коли виток води здійснюється в межах, що знаходиться на балансі абонента та в місцях, що не дають змоги здійснити облік води питної, що витекла, за допомогою засобів і приладів обліку (виток на водопровідному вводі до місця встановлення засобів і приладів обліку) - об'єм витоку води питної в таких випадках визначається в прядку, згідно п. 3.3 Правил № 1910 (п.п. 3.12.1., 3.12.2. договору). У відповідності до п. 4.1. оплата послуг здійснюється абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України. У випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється абонентом по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідного рішення такого уповноваженого органу. Пунктом 4.2. договору встановлено, що не пізніше 15 числа розрахункового місяця абонент зобов'язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі 50 % розміру оплати послуг, виходячи із об'єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому. Згідно п. 4.3. договору до 3 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем. Абонент надає водоканалу звіт про показники приладів обліку розрахункового місяця за формою, визначеною в додатках: для водо лічильників - додаток № 6 до договору; для електричних приладів і засобів обліку (ультразвукових, електромагнітних, інше) додаток №7 до договору. У разі ненадання звіту про показники приладів і засобів обліку у встановлені цим пунктом строки, обсяг7и послуг визначаються відповідно до п.п. б п. 3.11 договору. Виходячи з даних звіту про контрольні показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця, наданих абонентом водоканалу (п. 4.3. договору), а також актів обстежень, водоканал визначає об'єм наданих абоненту послуг за розрахунковий місяць, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за цей розрахунковий місяць та надає абоненту, не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, два примірника акта-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою водоканалу. Абонент зобов'язаний самостійно отримувати від водоканалу два примірники актів-рахунків приймання наданих послуг (п. 4.4. договору). У відповідності до п. 4.5 договору не пізніше 15 числа місяця, наступн6ого за розрахунковим місяцем, абонент повертає водоканалу один з двох примірників акту-рахунку приймання наданих послуг за розрахунковий місяць, підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою абонента, отриманий згідно п. 4.4. договору. Пунктом 4.6. договору встановлено, що якщо абонент має розбіжності щодо об'ємів наданих йому послуг. Від зобов'язаний подати їх водоканалу у письмовій формі в строк, визначений п. 4.5. договору, і оплатити в порядку та строки, визначені в п. 4.8. договору, той об'єм послуг, до якого абонент не має заперечень. Розбіжності щодо обсягів наданих послуг вирішуються сторонами в прядку, визначеному в п. 9.3. договору. Неповернення акті-рахунків приймання наданих послуг або заперечення до них в строк в порядку згідно п. 4.5. договору, підтверджує визнання абонентом об'єму наданих йому послуг, розміру плати за них та прийняття їх в повному обсязі. У цьому випадку їх перерахунок не проводиться. Остаточний розрахунок по оплаті послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений абонентом шляхом перерахування грошей на банківський рахунок водоканалу не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, відповідно до акту-рахунку приймання наданих послуг урахуванням здійснених оплат протягом розрахункового місяця та нарахувань згідно умов договору. В платіжному дорученні абонент повинен в призначенні платежу зазначити розрахунковий місяць за який проводиться оплата, а також номер та дату договору, У разі відсутності у платіжному дорученні цих даних. Така оплата зараховується водоканалом як оплата будь-якої заборгованості абонента перед водоканалом за договором (п. 4.8. договору). Абонент зобов'язаний оплачувати вчасно, у встановлений договором строк, послуги та інші нарахування за умов договору та законодавства (п.п. 7.2., 7.2.1. договору). Пунктом 8.1. договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання умов договору водоканал несе відповідальність згідно до законодавства України (п. 8.1. договору). Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє д 13.04.2019 року, а в частині їх оплати - до повного виконання. З моменту набуття чинності договору будь-які діючи до цього моменту договори, угоди, що укладені сторонами з правовідносин, що регулюються договором, втрачають чинність, крім зобов'язань абонента з оплати (п. 9.1. договору). Позивач умови договору за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року виконав у повному обсязі, надав послуги з водопостачання та водовідведення, що підтверджується актами-рахунками приймання наданих послуг (а.с. 49-122). В порушення умов договору відповідачем належним чином і у повному обсязі не виконані взяті на себе зобов'язання, в результаті чого залишається не оплаченою заборгованість за послуги на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації у сумі 53 190,87 грн. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3 % у розмірі 3 797,33 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10 323,30 грн., що і є причиною виникнення цього спору. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України). Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено, що споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України). З огляду на положення пункту 4.8 договору строк оплати наданих послуг за спірний період є таким, що настав. На час розгляду справи, відповідачем позовні вимоги не спростовані, суму боргу не сплачено. Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 53 190,87 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню. Також, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача 3 % у розмірі 2 797,36 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10 232,30 грн. за період з 16.11.2015 по 01.11.2018. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 2 797,33 грн. - підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). За розрахунком суду, сума інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача за період з грудня 2015 року по жовтень 2018 року складає 10 232,30 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 53 190,87 грн., 3 % у розмірі 2 797,33 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10 232,30 грн. Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача. Враховуючи вищевикладене,

Резолютивна частина:
Позовні вимоги за позовом Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпровської міської ради до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД" про стягнення заборгованості в розмірі 66 220,50 грн. - задовольнити. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОМЕТРОБУД" (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5, код ЄДРПОУ 04880239) на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21А, код ЄДРПОУ 03341305) заборгованість у сумі 53 109,87 грн. (п'ятдесят три тисячі сто дев'ять грн. 87 коп.), 3 % у розмірі 2 797,33 грн. (дві тисячі сімсот дев'яносто сім грн. 33 коп.), інфляційні втрати у розмірі 10 232,30 грн. (десять тисяч двісті тридцять дві грн. 30 коп.) та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.), про що видати наказ. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне рішення складено 09.01.2019 Суддя Н.Г. Назаренко

Результат: granted