Вид судочинства: criminal
Суддя: Скуба А. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , 06.10.2025 близько 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: [ADDRESS], помітив припаркований поблизу будинку автомобіль марки «Mazda», 2008 року випуску, коричневого кольору, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який на праві власності належить [PERSON] та який перебуває у користуванні [PERSON] , який стояв з увімкненим двигуном та в його салоні не було сторонніх осіб, після чого у нього виник раптовий злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, [PERSON] 06.10.2023 близько 22 год. 00 хв., продовжуючи знаходитись за адресою: [ADDRESS], підійшов до припаркованого автомобіля марки «Mazda», 2008 року випуску, коричневого кольору, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , пересвідчився у відсутності в салоні користувача даного автомобіля, відчинив його дверцята, які не були зачинені на замок, сів за кермо вказаного транспортного засобу. В подальшому [PERSON] перебуваючи за кермом автомобіля марки «Mazda», 2008 року випуску, коричневого кольору, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , увімкнув передачу, рушив з місця паркування транспортного засобу, тим самим, умисно, незаконно заволодів вищевказаним автомобілем, завдавши матеріального збитку, вартістю 292 730 гривень користувачу [PERSON] . Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося. Обвинувачений [PERSON] визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого [PERSON] «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого [PERSON] суд кваліфікує за ч. 2 ст. 289 України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п?ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено. Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому [PERSON] суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра та приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі без конфіскацуії майна, однак у мінімальних межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 289 КК України. Також, враховуючи те, що [PERSON] раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, матеріальну шкоду завдану потерпілому [PERSON] відшкодував у повному обсязі, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що його на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Враховуючи відсутність офіційного працевлаштування та підтвердження отримання будь-яких доходів, а також інформацію про вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп"яніння, суд не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України. Процесуальні витрати слід стягнути із обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся. Підсумовуючи вищенаведене,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покаранняу виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. У відповідності до ст. 75 КК України звільнити [PERSON] від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки. Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи. Речові докази - автомобіль "Мазда" д.н.з. [NUMBER] залишити за належністю, змиви із внутрішньої ручки передньої правої дверки, з руля, ручки коробки передач, з внутрішньої ручки передніх лівих дверей, "ДВД-Р" диск - залишити в матеріалах кримінального провадження. Стягнути із [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 1 782 грн. 80 коп. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Суддя:

Результат: guilty