Вид судочинства: commercial
Суддя: Бойко Р.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
У серпні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 80 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №06/6767443/2102/19 від 12.02.2019 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Mazda 3, державний номер [NUMBER] , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля BMW 525, державний номер [NUMBER] , водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/853512, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 80 000,00 грн. покладається на відповідача. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/12779/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено учасникам справи строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив. 22.09.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнав позовні вимоги частково у сумі, яка відповідає вартості ремонту автомобіля Mazda 3, державний номер [NUMBER] , з урахуванням франшизи та складає 78 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог проти задоволення позову відповідач заперечує та зазначає, що позивачем не враховано, що сума страхового відшкодування зменшується на суму франшизи, яка в даному випадку становить 2 000,00 грн. 29.09.2020 через відділ діловодства суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 78 000,00 грн. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. В той же час, ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. З огляду на те, що заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, зокрема до неї додано докази направлення примірника такої заяви відповідачу, а також зважаючи на те, що вказана заява подана до суду до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду відповідну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", у зв`язку з чим має місце нова ціна позову. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне. 12.02.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (страховик) та [PERSON] (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспортну №06/6767443/2102/19, предметом якого є страхування майнових інтересів страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Mazda 3, державний номер [NUMBER] . Відповідно до п. 12 Договору строк його дії встановлено з 00:00 год. 13.02.2019 по 24:00 год. 12.02.2020. 26.12.2019 на проспекті науки, 18/9 у м. Харкові сталася ДТП за участю автомобіля Mazda 3, державний номер [NUMBER] та автомобіля BMW 525, державний номер [NUMBER] , а саме: [PERSON] , керуючи автомобілем BMW 525, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений жовтий знак світлофора і не надав перевагу транспортному засобу Mazda 3, який завершував рух через перехрестя на зелений сигнал світлофора, в результаті чого було завдано механічні пошкодження обом автомобілям. ДТП сталася в результаті порушення водієм [PERSON] п. 8.7.3е, п. 16.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.02.2020 у справі №638/418/20, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. На підставі страхового акту №2300294723 від 28.01.2020, заяви страхувальника про факт настання події від 27.12.2019, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором добровільного страхування наземного транспортну №06/6767443/2102/19 від 12.02.2019, здійснив страхове відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику в розмірі 80 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №003436 від 29.01.2020. Тобто, фактично позивачем сплачено страхове відшкодування у загальному розмірі 80 000,00 грн. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Із постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.02.2020 у справі №638/418/20 вбачається, що транспортний засіб - BMW 525, державний номер [NUMBER] , знаходився під керуванням [PERSON] . Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Вина особи, яка керувала автомобілем BMW 525, державний номер [NUMBER] , встановлена у судовому порядку. Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля BMW 525, державний номер [NUMBER] , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська транспортна страхова компанія" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/0853512. Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 26.12.2019. За положеннями пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи. За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром. Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар). В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову Звіт №20-D/64/5 про оцінку автомобіля Mazda 3, державний номер [NUMBER] , складений 19.01.2020 суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем Видутою Денисом Юрійовичем (свідоцтво №146, видане Фондом державного майна України 13.06.2017), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3, державний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,7) становить 163 790,60 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3 у розмірі 163 790,60 грн. 27.01.2020 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (страховик) та [PERSON] (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір про врегулювання страхового випадку 2300294723 (номер в/с) за Договором добровільного страхування наземного транспорту №06/6767443/2102/19 від 12.02.2019, предметом якого є врегулювання страхового випадку за подією - пошкодження ТЗ за ризиком ДТП, яка сталася 26.12.2019 за участю застрахованого транспортного засобу Mazda 3, державний номер [NUMBER] , та дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування складає 80 000,00 грн. З наявного в матеріалах справи платіжного доручення №003436 від 29.01.2020, вбачається, що позивачем було перераховано страхувальнику кошти у розмірі 80 000,00 грн. Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. В даному випадку, полісом №АО/0853512 було передбачено франшизу у розмірі 2 000,00 грн. За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АО/0853512 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір страхового відшкодування, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 78 000,00 грн. Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов`язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються. З метою отримання страхового відшкодування Товариство з обмеженою відповідальністю "Віндексгруп", якого уповноважив позивач на здійснення юридичних дій щодо реалізації регресних (суброгаційних) вимог страхової компанії, на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою вих. №2300294723 від 02.03.2020, в якій просив сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 80 000,00 грн. на рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" за вказаними у даному листі реквізитами. Вказана заява отримана відповідачем 10.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0740600055279. У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування за Полісом №АМ/001683894 і заява отримана відповідачем, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування за Полісом №АМ/001683894 є таким, що настав на момент розгляд справи. Враховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми фактичних витрат (тобто, не більше суми фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але виходячи з вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Позивачем було заявлено позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розмір позовних вимог, до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення в загальному розмірі 78 000,00 грн., а відповідачем у відзиві, визнано позовні вимоги в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Частиною 6 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Частиною 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на те, що відповідно до довіреності №16 від 09.01.2020 представник відповідача не обмежений у праві визнавати позов, а визнання позову відповідачем про стягнення страхового відшкодування у розмірі 78 000,00 грн. не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд прийняв визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення суми страхового відшкодування 78 000,00 грн. в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України). Враховуючи, що провадження у даній справі відкрито 01.09.2020, то розгляд справи №910/12779/20 по суті почався з 01.10.2020. Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на те, що відзив, в якому відповідач визнав позовні вимоги про стягнення з нього страхового відшкодування у розмірі 78 000,00 грн., поданий 22.09.2020, тобто до початку розгляду справи по суті, суд вирішив повернути позивачу з Держаного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за подання позову у даній частині позовних вимог, а саме - судовий збір у розмірі 1 051,00 грн. В іншій частині судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі (відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України). На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити повністю. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофолотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) суму страхового відшкодування у розмірі 78 000 (сімдесят вісім тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. Видати наказ. 3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, проспект Повітрофолотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) з Державного бюджету України частину судового збору у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп., сплаченого за платіжним дорученням №022079 від 24.06.2020, оригінал якого міститься в матеріалах справи. Видати наказ. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва. Суддя Р.В. Бойко

Результат: granted