Вид судочинства: commercial
Суддя: Ольшанченко В.І.
Дата ухвалення: 2013-09-11 00:00:00+03

Обставини справи:
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь штраф в сумі 4350,00 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу №20/2299-МТР від 15.06.2012 р. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позову та просить позивачу у позові відмовити, посилаючись на бездіяльність позивача та невиконання саме ним прийнятих договірних зобов'язань, а саме на відсутність заявки позивача на постачання товару за договором купівлі-продажу №20/2299-МТР від 15.06.2012 р. та відповідно відсутність початку перебігу 30-денного строку для постачання товару відповідачем. Ухвалою суду від 24.07.13 р. за клопотанням позивача продовжено строк розгляду спору за межи строку, встановленого ст. 69 ГПК України, на 15 днів - до 19.09.2013 р. та відкладено розгляд справи на 11.09.13 р. Позивач надав клопотання про долучення вказаних у ньому документів. Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його. Відповідач надав клопотання про долучення до матеріалів справи довідки з ЄДРПОУ на відповідача. Розглянувши це клопотання, суд вважає за можливе задовольнити його. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне. 15.06.2012 р. сторонами був укладений договір №20/2299-МТР купівлі-продажу (надалі - договір), за яким продавець (відповідач) передає, а покупець (позивач) приймає і оплачує продукцію (надалі - товар), відповідно до додатку, що є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 3.1 договору умови поставки, перелік вантажовідправників і вантажоотримувачів вказуються в додатку, що є його невід'ємною частиною. Згідно п. 3.2 вказаного договору датою поставки товару вважається дата підписання акту прийому-передачі товару, якщо виникла необхідність його складання (за вимогою однієї зі сторін), в інших випадках - відмітка про отримання на товаросупровідних документах. Відповідно до п. 8.7 договору за порушення терміну поставки або недопоставки товару продавець виплачує штраф у розмірі 15% від суми простроченого або недопоставленого згідно додатку товару. Згідно п. 11.1 зазначеного договору, договір набирає сили з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання взаємних зобов'язань сторін. У додатку до договору вказаний товар, що поставляється позивачу, - обід АОРС-60.03.01.190 в кількості 2 шт. на загальну суму 29000,00 грн. Умовами поставки визначено DDP- склад вантажоотримувача (Інкотермс 2000) Адреса вантажоотримувачів: БМТЗ НГВУ „Полтаванафтогаз" смт. Гоголево, В.-Богочанського р-ну, Полтавської обл., вул. Гор'єва, 31). Термін поставки - 30 календарних днів з моменту підписання договору та надання письмової заявки. Умови оплати - по факту поставки. Як зазначає позивач в позові, він 14.08.12 р. надіслав відповідачу заявку №20.02-12/869 від 19.07.12 р., яку відповідач отримав 31.08.12 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Отримавши листа від позивача, відповідач направив позивачу листа №31/1 від 31.08.12 р., в якому вказав, що отримав від позивача лише заявку №20-02-12/867 від 19.07.12 р. за договором №20/2133-МТР, а заявка за договором №20/2299 на цей час не надійшла, а також просив направити заявки на поставку товару або вирішити питання про припинення дії договорів. Як пояснив представник позивача, позивач на прохання відповідача не надсилав йому більш заявку. Не отримавши товар від відповідача, 27.09.12 р. позивач надіслав відповідачу претензію від 01.10.12 р. з вимогою оплатити штраф в розмірі 15% від вартості товару, поставку якого було прострочено, в сумі 47005,50 грн. 25.10.12 р. відповідач надіслав позивачу повідомлення №25/4, в якому повідомив позивача про повну відмову від виконання свого обов'язку за договором купівлі-продажу №20/2299-МТР від 15.06.12 р. Позивач отримав вказане повідомлення 29.10.12 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору або сплата неустойки. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. Ані договором, ані діючим законодавством не передбачено право сторін на односторонню відмову. Одностороння відмова від договору допускається тільки у випадку порушення стороною договору зобов'язань, але позивач своїх зобов'язань не порушував, оскільки договором не визначений строк, у який він має надати відповідачу заявку. Отже, відмова відповідача від договору не має юридичної сили, а відтак договір є діючим, оскільки строк його дії необмежений сторонами. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів надіслання відповідачу заявки, а відтак строк виконання відповідачем зобов'язань по поставці товару за договором не настав, через що відсутні підстави для застосування штрафних санкцій. Посилання позивача на те, що він надіслав відповідачу дві заявки у одному конверті нічим не підтверджуються і спростовуються листом відповідача №31/1 від 31.08.12 р. Також, позивач не направив відповідачу на його прохання заявку. Надану позивачем претензію від 01.10.12 р. суд не приймає до уваги, оскільки вона датована пізніше дати її відправки (27.09.12 р.), яка вказана у опису та поштовому чеку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та не підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 49 ГПК України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Резолютивна частина:
В позові відмовити повністю. Повне рішення складено 13.09.2013 р. Суддя Ольшанченко В.І.

Результат: denied