Вид судочинства: commercial
Суддя: Михайлишин В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія" Еко-Простір" (надалі позивач) звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного підприємства "Стеко" (надалі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 95 157, 20 гривень, з яких 93 000, 00 гривень - основний борг та 2 157, 20 гривень - 3 % річних, згідно договору № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року. Крім того, позивач просив суд також покласти на відповідача судові витрати у справі у вигляді судового збору. Ухвалою суду від 13.11.2013 року порушено провадження у справі № 909/1321/13 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 28.11.2013 року. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 28.11.2013 року, 12.12.2013 року, 26.12.2013 року розгляд справи відкладався на 12.12.2013 року, 26.12.2013 року та 11.01.2014 року відповідно, у зв'язку із нез'явленням в судове засідання представників сторін та неподанням сторонами витребуваних судом письмових доказів. Позивач в судових засіданнях від 26.12.2013 року та 11.01.2014 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. У відповідності до поданої заяви позивач просить суд стягнути з Приватного підприємства "Стеко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Еко-Простір" заборгованість в сумі 95 157, 20 гривень, з яких 93 000, 00 гривень - основний борг та 2 157, 20 гривень - 3 % річних, згідно договору № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року. А також, стягнути з відповідача 1 903, 15 гривень - сплаченого судового збору. Водночас, на виконання ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2013 року позивач направив суду (Вх. № 18575 від 26.11.2013 року) уточнений розрахунок 3 % річних по заборгованості за договором № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року, у відповідності до якого позивач провів нарахування 3 % річних за період з 03.12.2012 року по 22.11.2013 року в сумі 2 355, 73 гривень. Однак, даний уточнений розрахунок 3 % річних не може братися судом до уваги, оскільки позивачем не подано суду заяви про збільшення розміру позовних вимог. За таких обставин, суд розглядає справу у відповідності до позовних вимог заявлених позивачем у позовній заяві. Відповідач в судових засіданнях від 26.12.2013 року та 11.01.2014 року визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що подав суду відзив на позовну заяву по справі № 909/1321/13 (Вх. № 255/14 від 11.01.2014 року). Розглянувши матеріали справи, із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія" Еко-Простір" (надалі виконавець) та Приватним підприємством "Стеко" (надалі замовник) укладено договір № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року, згідно п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати монтаж вентиляції в кафе фізкультурно - оздоровчого комплексу в с. Осмолода Рожнятівського району Івано-Франківської області із власних матеріалів. Згідно п. 2.1. договору вартість робіт за цим договором визначається договірною ціною і становить 200 000, 00 (двісті тисяч гривень), в тому числі ПДВ - 33 333, 33 гривень. Розділом 3 договору "Порядок виконання та прийому" встановлено, що приймання - передача виконаних робіт здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін. Сторони повинні призначити своїх представників у двосторонню комісію. Замовник повинен прийняти роботи, виконані виконавцем протягом 3 - ох діб з дня пред'явлення їх до прийому. Днем пред'явлення до прийому виконаних робіт є день передачі замовнику акту виконаних робіт. Замовник у вказаний термін зобов'язаний підписати акт прийому або при виявленні недоліків у виконаній роботі, скласти за участю виконавця акт про виявлені недоліки. Недоліки усуваються за рахунок виконавця. Якщо за змістом акту про недоліки (порушення умов якості або об'ємів) виникає суперечка, для участі в прийомі залучається незацікавлена експертна організація. При відсутності суперечки за цим актом виконавець зобов'язаний протягом 10 днів за свої кошти виправити недоліки. Сторони у п. 4.1. договору погодили, що оплата проводиться в безготівковому порядку на поточний рахунок виконавця. Замовник здійснює авансовий платіж в розмірі 50 % згідно кошторису на визначені роботи. Слідуючий платіж в розмірі 20 % після закупівлі матеріалів та після виконання 25 % монтажних робіт. Слідуючий платіж в розмірі 20 % після виконання 90 % монтажних робіт. Остаточний розрахунок за цим договором замовник здійснює на протязі 5 - ти банківських днів після підписання акту здачі - приймання робіт та проведення пуско наладжувальних робіт (п. п. 4.2., 4.3., 4.4. та 4.5. договору). Відповідно до п. 5.2. договору, термін дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Згідно п. 6.1. договору, замовник зобов'язується оплатити послуги виконавця, згідно пункту 4 договору. У відповідності до п. 7.1. договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань по даному договору сторони несуть відповідальність, згідно чинного законодавства України. У розділі 10 "Вирішення суперечок", а саме п. 10.1. договору сторони погодили, що всі спірні питання, які виникатимуть при виконанні даного договору, будуть вирішуватись сторонами шляхом переговорів, а у випадку недосягнення згоди в господарському суді у встановленому чинним законодавством порядку. На виконання умов договору позивач свої зобов'язання виконав належним чином, а саме провів роботи по монтажу вентиляції в кафе фізкультурно - оздоровчого комплексу в с. Осмолода Рожнятівського району Івано-Франківської області із власних матеріалів, що підтверджується підписаним 30.11.2012 року Актом прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року на суму 159 381, 18 гривень (ф.КБ-2в) та Актом виконаних робіт від 03 жовтня 2013 року на суму 40 618, 81 гривень. Однак, всупереч вимогам вищенаведеного договору, відповідач борг не сплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 93 000, 00 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, поданим у позовній заяві. Згідно положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на те, що відповідач належним чином не виконав своє грошове зобов'язання щодо оплати існуючої заборгованості, згідно приписів ст. 625 Цивільного кодексу України, позивачем відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 2 157, 20 гривень за період з 03.12.2012 року по 10.11.2013 року. З метою досудового врегулювання спору, 11.10.2013 року позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості в сумі 93 000, 00 гривень, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 17.10.2013 року поштового відправлення. Водночас, відповідач відповіді на претензію позивачу не надіслав, заборгованість перед позивачем не погасив. Суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі з огляду на наступне. За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 цього кодексу, зокрема із договорів. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України). За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи (ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 3 ст. 875 Цивільного кодексу України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України). Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. У відповідності до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. За правилами ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. За змістом ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Приписами ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вважає за правильне взяти до уваги наступне. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія" Еко-Простір" та Приватним підприємством "Стеко" укладено договір № 13-М-12 від 26.09.2012 року, згідно п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати монтаж вентиляції в кафе фізкультурно - оздоровчого комплексу в с. Осмолода Рожнятівського району Івано-Франківської області із власних матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що позивач свої зобов'язання виконав належним чином, а саме провів роботи по монтажу вентиляції в кафе фізкультурно - оздоровчого комплексу в с. Осмолода Рожнятівського району Івано-Франківської області із власних матеріалів, що підтверджується Актом прийняття виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року на суму 159 381, 18 гривень (ф.КБ-2в) та Актом виконаних робіт на суму 40 618, 81 гривень за підписами обох сторін та відтисками круглих печаток. Вказані документи підписані 30.11.2012 року та 03.10.2013 року і їх копії містяться у матеріалах справи. В судових засіданнях від 26.12.2013 року та 11.01.2014 року відповідач визнав існуючу заборгованість. На час розгляду справи судом борг не погашено. Таким чином, оскільки факт порушення договірних зобов'язань визнається відповідачем та підтверджується матеріалами справи, тому позовні вимоги щодо стягнення 93 000, 00 гривень - заборгованості за виконані роботи, згідно договору № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року є обґрунтованими та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про стягнення 3 % річних, то суд вказує наступне. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вимоги частини 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно. Господарським судом перевірено правильність нарахування 3 % річних та встановлено, що позивачем не вірно здійснено розрахунки. Так, суд взяв до уваги розрахунок 3 % річних, який міститься у позовній заяві (Вх. № 11914/13 від 12.11.2013 року), де вказаний період нарахування 3 % річних з 03.12.2012 року по 10.11.2013 року. В той же час, позивачу при здійсненні розрахунку 3 % річних слід було брати період нарахування - з 06.12.2012 року, у відповідності до п. 4.5. договору № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року. Однак, згідно арифметичного розрахунку 3 %, який здійснено судом в автоматизованій системі ІПС "Законодавство" станом на 11.01.2014 року, сума річних що підлягає до стягнення є більшою ніж заявлена позивачем у позовній вимозі. І оскільки суд не може самостійно виходити за межі позовних вимог то до стягнення підлягає сума 3 % річних у межах суми заявленої позивачем у позовній заяві. Таким чином, враховуючи наведене суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України). Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Резолютивна частина:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Простір" до відповідача Приватного підприємства "Стеко" про стягнення заборгованості в сумі 95 157, 20 гривень, з яких 93 000, 00 гривень - основний борг та 2 157, 20 гривень - 3 % річних, згідно договору № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року - задовольнити повністю. Стягнути з Приватного підприємства "Стеко" (Юридична адреса: вул. Сівецька, 2/29, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; Адреса для листування: вул. Євшана, 9/401, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300, ідентифікаційний код: 33407178) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еко-Простір" (Юридична адреса: вул. Євшана, 15/100, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; Адреса для листування: вул. Кульпарківська, 93 А, 3 - ій поверх, м. Львів, Львівської області, 79021, ідентифікаційний код: 37690059) - 95 157, 20 гривень (дев'яносто п'ять тисяч сто п'ятдесят сім гривень двадцять копійок) заборгованості за договором № 13-М-12 на монтажні роботи від 26.09.2012 року, з яких 93 000, 00 гривень - основний борг та 2 157, 20 гривень - 3 % річних, а також 1 903, 15 гривень (одну тисячу дев'ятсот три гривні п'ятнадцять копійок) - сплаченого судового збору. Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Повне рішення складено 14.01.14 Суддя Михайлишин В. В. Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду" ______________________ Михайлишин В. В. 14.01.14

Результат: granted