Вид судочинства: civil
Суддя: Вітківський М. О.
Дата ухвалення: 2023-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
06 жовтня 2022 року представник позивача адвокат Кулачко Тарас, який діє в інтересах позивача [PERSON] звернувсь до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: розірвати шлюб між громадянином України [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та громадянкою України [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), зареєстрований 15 липня 1995 року Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що 15.07.1995 року складено відповідний актовий запис № 46. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. В позовній заяві позивач вказує, що від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Зазначає, що позивач з відповідачем не проживають спільно як одна сім`я. окрім того, ще на час спільного проживання між позивачем та відповідачем на протязі тривалого часу існували усталені неприязні стосунки, що слугувало виникненню сварок між сторонами, що лише сприяло погіршенню відносин між подружжям. Позивач з відповідачем проживають на різних житлових площах, відповідно не спілкуються між собою, спільного сімейного життя та спільного бюджету не мають. Шлюб носить формальний характер при його фактичному розладі протягом тривалого часу, примирення між сторонами не можливе, продовження існування шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі наведеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 24 жовтня 2022 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін (а.с.15,16). В судове засідання 04.01.2023 року позивач та представник позивача не з`явилися, вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, натомість засобами електронної пошти представник позивача [PERSON] надіслав заяву в якій просив розгляд справи провести без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, наполягають на задоволенні позову, проти винесення судом заочного рішення не заперечують (а.с.32). В судові засідання призначені на 22.11.2022, 07.12.2022, 04.01.2023 відповідач не з`явився. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , судова кореспонденція відповідачем не отримана, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.22). Крім того, відповідач викликався в судові засідання шляхом опублікування на офіційному веб-сайті Судова влада України оголошення про виклик до Гребінківського районного суду Полтавської області. З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином сповіщений про день і час розгляду справи. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ухвали суду від 04.01.2023 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 15 липня 1995 року сторони уклали шлюб у Гребінківському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 46, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують. З цих підстав подальше існування сім`ї неможливе. Згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. За приписами частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту частини 2 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача належить стягнути 992,40 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Резолютивна частина:
Позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задовольнити. Розірвати шлюб між громадянином України [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) та громадянкою України [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), зареєстрований 15 липня 1995 року Гребінківським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що 15.07.1995 року складено відповідний актовий запис № 46. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), на користь [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), судовий збір в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: Позивач: [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), (місце реєстрації: [ADDRESS] ). Відповідач: [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), (місце реєстрації: [ADDRESS] ). Суддя М. О. Вітківський

Результат: granted