Вид судочинства: commercial
Суддя: Гудзенко Я.О.
Дата ухвалення: 2014-01-09 00:00:00+02

Обставини справи:
25 липня 2012 року між відповідачем (покупець) та позивачем (продавець) було укладено договір № 16 про закупівлю-продаж товарів (далі - договір). За договором продавець зобов'язався у 2012 році поставити покупцю товари, зазначені у накладних, а покупець їх прийняти та оплатити (а.с. 10). Договір згідно п. 1.3 діє з моменту його підписання і до 31.12.2012 року. Орієнтовна вартість договору складає 73 000 грн. Судом було оглянуто оригінал договору в судовому засіданні 18.12.2013 року і встановлено, що договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками. Договір не визнано недійсним і на час здійснення поставок був чинним. Позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачу товар на загальну суму 33 509, 03 грн.: 04.09.12 р. за накладною № 1 на суму 4 812, 11 грн., 06.09.12 р. № 1 на суму 795, 11 грн.; 14.09.12 р. № 2 на 6 186, 65 грн.; 28.09.12 р. № 1 на суму 3 871, 41 грн.; 01.10.12 р. № 1 на 905, 93 грн.; 05.10.12 р. № 2 на 4 022, 73 грн., 12.10.12 р. № 3 на 2 435, 33 грн.; 19.10.12 р. № 3 на суму 4 896, 03 грн.; 19.10.12 р. № 4 на 109, 06 грн.; 26.10.12 р. № 5 на 2 354, 36 грн.; 02.11.12 р. № 1 на суму 2 101, 25 грн.; 09.11.12 р. № 2 на 1 019, 06 грн. Судом перевірено копії накладних на їх відповідність оригіналам, встановлено, що товар прийнято відповідачем, що було підтверджено представником відповідача в судовому засіданні 18.12.2013 року (а.с. 12-17). Крім того сторонами підписано акт звірки розрахунків в якому вказано суму боргу відповідача перед позивачем у розмірі 30 353, 63 грн., оскільки відповідачем було частково здійснено оплату товару на суму 3 155, 40 грн. (а.с. 11) про що вказано також в позовній заяві і підтверджено представниками сторін. Беручи до уваги правову природу укладеного договору, права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу. Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі-ГК України) визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України (далі-ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України). Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно п. 2.1 договору покупець проводить оплату товару лише після його завезення та відповідного оформлення документів (а.с. 10). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Судом встановлено, що відповідач свій обов'язок з оплати товару у повному обсязі після його отримання не здійснив. З огляду на зазначене та враховуючи, що сума заборгованості відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не оплачена і її розмір підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за отриманий ним від позивача товар у розмірі 30 353, 63 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем підтверджені, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1 720, 50 грн. покладається на Відповідача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити. 2. Стягнути з комунального закладу «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області (35670, Рівненська область, Дубенський район, село Верба, вул. Грушевського, 27, код 37624798) на користь Дубенського районного споживчого товариства (35600, м. Дубно, вул. Свободи, 4, код 01764679) борг в сумі 30 353 (тридцять тисяч триста п'ятдесят три) грн. 63 коп. та 1 720 (тисяча сімсот двадцять) грн. 50 коп. судового збору. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повний текст рішення складено 11.01.2014 року. Суддя Гудзенко Я.О.

Результат: granted