Вид судочинства: criminal
Суддя: МАКСИМОВИЧ І. В.
Дата ухвалення: 2026-01-06 00:00:00+02

Обставини справи:
Обвинувачений [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. Так, 27.03.2024 близько 17:00 год. [PERSON] знаходився у домоволодінні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де остання дозволила йому пожити. 27.03.2024 [PERSON] , перебуваючи у житловому будинку [PERSON] за вищевказаною адресою, побачив у кімнаті духову шафу марки "Bosch" та у цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна з домоволодіння [PERSON] , а саме духової шафи марки "Bosch". З метою реалізації свого злочинного умислу, 27.03.2024 близько 17:05 год. [PERSON] , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, повторно в умовах воєнного стану, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, взяв до рук вищезазначену духову шафу марки "Bosch", вартістю 23863,84 грн. та вийшов з будинку. Після чого, [PERSON] разом з вищезазначеною духовою шафою, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив [PERSON] матеріальних збитків на суму 23863,84 грн. У судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за обставин, зазначених у обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що його мати потрапила до лікарні та потрібні були кошти. А тому, він взяв духову шафу у потерпілої та здав її, отримав за неї кошти, які витратив на лікування матері. З потерпілою примирився, вона претензій до нього матеріального характеру не має, зобов`язався відшкодовувати їй матеріальну шкоду. У скоєному щиро розкаюється. Просив суворо не карати. Потерпіла [PERSON] надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду (а.с. 9). Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено. Оскільки, обвинувачений [PERSON] у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, повністю визнає провину у вчинені кримінального правопорушення, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які визначають речові докази у даному провадженні та характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення. Таким чином, обвинувачення, висунуте обвинуваченому [PERSON] відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. Оскільки Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено з 24.02.2022 воєнний стан в Україні, строк дії якого станом на 27.03.2024 продовжено, тому інкриміноване кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України правильно кваліфіковано за ознакою вчинення «в умовах воєнного стану». Відповідно до примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу. Таким чином, суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії обвинуваченого [PERSON] за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану. При призначенні [PERSON] покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Так, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких злочинів. Як особа, обвинувачений [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, офіційно ніде не працював, зловживав спиртними напоями, скоював дрібні крадіжки з домоволодінь жителів села, порушував громадський порядок, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра КНП «Олександрівська лікарня» з діагнозом - легка розумова відсталість. Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта №186 від 07.05.2024 Кропивницької філії судових експертиз ДУ «Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» за матеріалами кримінального провадження №12024121020000118, експерт прийшов до висновку, що [PERSON] в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70.0). Проте ступінь розумового недорозвинення у [PERSON] така, що не позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. Може приймати участь у судовому розгляді кримінального провадження. Обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Відповідно до висновку органу пробації стосовно обвинуваченого [PERSON] - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінено як дуже високий. На думку органу пробації, виправлення [PERSON] без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку [PERSON] з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів та вчинення ним нового умисного тяжкого корисливого злочину упродовж нетривалого проміжку часу після відбуття реальної міри покарання за вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10.06.2022 за ч.2 ст. 286 КК України, судимість за яким не знято та не погашено, враховуючи висновок органу пробації, відповідно до якого [PERSON] має дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та стійкість у його свідомості злочинних нахилів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства. А тому суд вважає за необхідне призначити [PERSON] покарання у межах санкції, встановленої ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Стосовно обвинуваченого [PERSON] на досудовому розслідуванні не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження. Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні. Цивільний позов потрепілої до обвинуваченого у кримінальному провадженні відсутній. Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні проведено судову товарознавчу експертизу №1399 від 16.04.2024 вартістю 200 грн. А тому дані процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Запобіжний захід [PERSON] , [INFO] до набрання вироком законної сили - не обирати. Строк відбування покарання обвинуваченому [PERSON] , [INFO] рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання. Стягнути з обвинуваченого [PERSON] , [INFO] на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 200 (двісті) гривень 00 (нуль) копійок. Речові докази: - духову шафу «Bosch», вилучену 12.04.2024 у ході проведення допиту свідка [PERSON] , яку передано на зберігання під розписку потерпілій [PERSON] - вважати повернутою власнику. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Суддя: [PERSON]

Результат: guilty