Вид судочинства: criminal
Суддя: Кривка В. П.
Дата ухвалення: 2019-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
12.04.2018 року [PERSON] , перебуваючи\~ в приміщенні управління соціального захисту населення Міжгірської районної державної адміністрації за адресою в смт. Міжгір`я, вул. Шевченка, 86, знаючи, що з 19 квітня 2017 року вона проживала спільною сім`єю з біологічним батьком своєї дочки, але не перебувала у зареєстрованому шлюбі з громадянином [PERSON] , [INFO] ,\~\~ в будинку [ADDRESS] , вели з останнім спільний побут та з 12.03.2018 року виховували дочку [PERSON] , яка у відповідності до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька була зареєстрована відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері та у відповідності до свідоцтва про народження від 16.05.2018 року останню було перереєстровано на його прізвище [PERSON] , діючи з єдиним прямим умислом на заволодіння чужим майном у виді грошових коштів соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, умисно внесла неправдиву інформацію в офіційні документи. Зокрема, [PERSON] не повідомила працівника Управління праці та соціального захисту населення Міжгірської РДА про фактичний склад її сім`ї, тобто, до нього не включила біологічного батька дочки [PERSON] як члена її сім`ї, з яким на той час проживала у вищевказаному будинку та вела з останнім спільне господарство, мала спільний побут і спільно виховували дочку та власноручно заповнюючи декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказами Міністерства праці та соціальної політики України № 204 від 22.07.2003 року, умисно підробила її, де у розділі №1 пункті №3 (члени сімї або дружина, чоловік) не вписала [PERSON] як члена сімї та у розділі №2 (доходи членів сімї) не вписала його доходи за період з 01.10.2017 року по 01.04.2018 року, хоча під час заповнення заяви від 12.03.2018 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», що є офіційним документом, який затверджений наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21.04.2015 року була попереджена, що у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї їй буде відмовлено у призначенні соціальної допомоги чи таку буде припинено. Тому, [PERSON] підробила декларацію «Про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги» з метою подальшого використання\~ та використала\~ таку,\~ на підставі якої їй було призначено\~ соціальні допомоги «на дітей одиноким матерям» та\~ «малозабезпеченим сім`ям» і виплачено\~ кошти в сумі 14850,33 грн., якими\~ вона\~ заволоділа\~ і розпорядилась на власний розсуд. Згідно з ст. 349 ч.3 КПК України, суд\~ ухвалив за згодою всіх учасників кримінального провадження визнати\~ недоцільним дослідження доказів, бо обставини, зазначені в обвинувальному акті ніким не оспорюються\~ і обмежитись\~ дослідженням документів, що характеризують\~ особу обвинуваченої та\~\~ про\~\~ часткове відшкодування\~ нею завданої злочинами шкоди. Обвинувачена [PERSON] \~ повністю визнала встановлені обставини в обвинувальному\~\~ акті, які відповідають змісту формулювання обвинувачення, а також вину в пред`явленому\~ обвинуваченні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтями\~ 358 ч.1, 358 ч.4, 190 ч.1 КК України. Обвинувачена [PERSON] підтвердила\~ в своїх показах, що приховала відомості під час подання заяви\~ і складання декларації для одержання державної допомоги у зв`язку\~ з народженням і доглядом нею дитини про те, що дитина народжена від\~ фактичного шлюбу з [PERSON] , 1990 р.н., з\~ яким вона співмешкала\~ і продовжує\~ співмешкати. Обвинувачена щиро розкаялась, просить узяти до уваги, що з управлінням соціального захисту уклала договір\~ про розстрочку відшкодування\~ неправомірно отриманої державної допомоги на строк шість місяців на залишок суми і до суду вже повернула (сплатила) 2000 грн., про що пред`явила суду банківську квитанцію. Обвинувачена\~ заявила, що згідно\~ понести кримінальне покарання у виді штрафу. Представник потерпілої юридичної особи підтвердив укладення обвинуваченою угоди про розстрочку, внесеного нею відшкодування\~ неправомірно отриманої державної\~ допомоги та фактичну сплату станом на час розгляду сприви 2000 грн. Оцінивши встановлене, суд дійшов такого висновку. Обвинувачена [PERSON] \~ є винуватою у вчиненні кримінальних\~ правопорушень, які мали місце, передбачені статтями КК України за такими кваліфікуючими ознаками: -\~\~ підроблення офіційного документа, який видається\~\~ установою, і який надає права з метою використання його підроблювачем\~ (ст. 358 ч.1); - використання завідомо підробленого документа (ст. 358 ч.4); - заволодіння чужим майном шляхом обману, шахрайство (ст. 190 ч.1). За вчиненні злочини обвинувачена [PERSON] \~ підлягає\~ покаранню. Обираючи вид і розмір покарання за кожен\~ вчинений злочин та остаточне покарання, суд зважає на таке. Вчинені [PERSON] \~ злочини не є тяжкими, зокрема згідно з ст. 12 КК УКраїни,\~ відповідно до розміру і видів санкції, ці кримінальні правопорушення\~ віднесені до невеликої тяжкості. Натомість всі злочини\~ характеризуються умисною формою вини\~ і наслідком їх учинення є заподіяння державі\~ матеріальної шкоди. Обставин, які б\~ обтяжували покарання обвинуваченої, не має. Обставини, які пом`якшують\~ покарання\~ обвинуваченої, суд визнає щире розкаяння обвинуваченої і повне, беззастережне\~ визнання нею вини; вчинення злочину неповнолітньою особою; вжиття заходів до відшкодування шкоди, завданої\~ злочином, а саме: укладення обвинуваченою угоди з потерпілою\~ юридичною особою, яка діє від імені держави про розстрочку\~ залишку\~ суми відшкодування, а також реальне часткове відшкодування шкоди до\~ винесення вироку в справі. \~ Суд не бере до уваги особу обвинуваченої, яка не працює,\~ бо доглядає\~ малолітню дитину (дочку [PERSON] , 2018 р.н.), характеризується\~ з місця проживання\~ винятково позитивно, раніше не вчиняла злочинів чи правопорушень. Покарання у виді\~ обмеження волі, виправних робіт та арешту, які передбачені як альтернативні види\~ в санкції ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4, 190 ч.1 КК України, не можуть застосовуватись\~ до [PERSON] , бо вона\~ є жінкою, яка виховує\~ малолітню дитину віком до 1 року, не має постійного місця праці (положення ст.ст. 57 ч.2, 60 ч.3, 61 ч.3 КК України). Суд вважає, що застосування громадських робіт, які передбачені ст. 190 ч.1 КК України, також є недоцільним з огляду на необхідність постійного догляду малолітньої дитини зазначеного віку. Найбільш прийнятним, адекватним і співмірним\~ до вчиненого, суд визнає застосування до обвинуваченої покарання у виді штрафу\~ в мінімальному розмірі, передбаченому ст. 53 ч.2 КК України та\~ санкціями статтей\~ КК України : -\~ 358 ч.1 - 510 грн.; - 358 ч.2 - 510 грн.; - 190 ч.1 - 510 грн.. З огляду на те, що штраф за санкцією\~ статтей 358 ч.1, 358 ч.4, 190 ч.1 КК України\~ є одним із основних\~ альтернативних\~ видів покарання за ці злочини, суд вважає за необхідне\~ застосувати при призначенні остаточного покарання\~ за сукупністю злочинів положення ст. ст. 70 ч.1, 70 ч.3 КК України, тобто скласти розміри передбачених штрафів повністю. Цивільного позову не заявлено. Речовий доказ: особова справа [PERSON] , вилучена в органі соціального захисту органами досудового розслідування, підлягає\~ поверненню цим органом за належністю. Судових витрат не має. Запобіжний захід не застосовувався.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень\~ передбачених ст.ст.\~ 358 ч.1, 358 ч.4\~\~ КК України (в редакції закону від 07.04.2011 р.),\~ 190 ч. 1\~ КК\~ України,\~ і призначити покарання, передбачені КК України: - за ст. 358 ч.1 - тридцять неоподаткованих\~ мінімумів доходів громадян, що відповідає\~\~ грошовій сумі\~\~ 510 грн.; - за ст. 358 ч.4 -\~ тридцять неоподаткованих\~ мінімумів доходів громадян, що відповідає\~\~ грошовій сумі\~\~ 510 грн.; - за ст. 190 ч.1 -\~ тридцять неоподаткованих\~ мінімумів доходів громадян, що відповідає\~\~ грошовій сумі\~\~ 510 грн.. Згідно з ст.ст. 70 ч.1, 72 ч.3 КК України, призначити [PERSON] \~ остаточне покарання у виді штрафу\~ в сумі\~ 90 (дев`яносто)\~\~ чинних до\~\~ застосування\~\~\~ неоподаткованих\~ мінімумів доходів громадян, що відповідає\~\~ грошовій сумі\~\~ 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) грн.. Речовий доказ - особову справу гр. [PERSON] , яка зберігається в прокурора,\~ повернути за заявою представника\~ органу соціального захисту\~ населення Міжгірської РДА, після набрання вироком суду законної сили.\~ Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались\~ згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається. Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження , якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано. \~ \~ \~ \~ Суддя:\~ [PERSON]

Результат: guilty