Вид судочинства: criminal
Суддя: Ігнатьєв Д. П.
Дата ухвалення: 2026-01-05 00:00:00+02

Обставини справи:
16 листопада 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин [PERSON] приїхала до свого знайомого [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] . Коли [PERSON] підійшла до вхідної двері вказаної квартири постукала, але двері відчинила раніше їй знайома [PERSON] . У вказаний час між [PERSON] та [PERSON] на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту у [PERSON] виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій прямий умисел, [PERSON] , 16 листопада 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись біля вхідних дверей квартири [ADDRESS] діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, правою рукою штовхнула у обличчя [PERSON] , остання втратила рівновагу та оступилася назад по сходам. У вказаний час [PERSON] підбігла до [PERSON] схопила її лівою рукою за волосся та почала тягати, а правою рукою почала дряпати обличчя. В свою чергу [PERSON] почала захищатися та почала також хапати [PERSON] але в цей час з вищевказаної квартири вибіг [PERSON] та припинив противоправні дії [PERSON] . Внаслідок умисних противоправних дій [PERSON] , спричинила потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у виді саден на правій бічній спинці носа та в області кінчику, нижньому повіці правого ока, у зовнішнього кута лівого ока, на правій щоці, синця на підборідді, які у своїй сукупності та кожен окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості. Таким чином дії [PERSON] кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень. Письмовою заявою від 01.01.2026 р., яка складена в присутності захисника [PERSON] , обвинувачена [PERSON] беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України (тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень), згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Письмовою заявою від 01.01.2026 р. потерпіла [PERSON] не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням [PERSON] у спрощеному провадженні, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду. Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченої [PERSON] за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень. При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів. Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій є щире каяття. Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено. Вивченням особи обвинуваченої [PERSON] встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендувала себе посередньо, має на утриманні малолітню дочку, раніше не судима. Наведене характеризує обвинуваченого [PERSON] як особу, яка не є суспільно - небезпечною. Призначаючи покарання обвинуваченій [PERSON] , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність. Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченої [PERSON] , попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, їй за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченій не застосовувався.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.. Речові докази: комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2025 р. - зберігати в матеріалах судової справи. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. Суддя [PERSON]

Результат: guilty