Вид судочинства: criminal
Суддя: Тимошенко А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02

Обставини справи:
18 грудня 2019 року між прокурором та підозрюваним [PERSON] укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України. Згідно даної\~угоди,\~ [PERSON] \~в листопаді 2019 року з метою отримання на своє ім?я посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій «В1», «В», достовірно знаючи, що у встановленому законом порядку він навчання не проходив та теоретичних і практичних іспитів на відкриття вказаної категорії не здавав, надав копії документів, що посвідчують його особу, своїй дружині. Остання за допомогою мережі інтернет через програму «Viber» передала копії цих документів невстановленій слідством особі. Після цього 21 листопада 2019 року дружина підозрюваного отримала через поштове відправлення «Нової пошти» в м. Малині Житомирської області від невстановленої особи підроблене посвідчення водія серії [NUMBER] від 16.11.2019 року, видане на ім`я [PERSON] , яке надала останньому. Зазначене посвідчення водія [PERSON] використовував для керування транспортним засобом. В подальшому [PERSON] , переслідуючи мету використання завідомо для нього підробленого водійського посвідчення серії [NUMBER] , в порушення Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року за № 340, усвідомлюючи, що пред`явлення цього документу дозволить йому керувати транспортними засобами, 24.11.2019 року близько 19 години керуючи автомобілем марки «Москвич М-412», державний номерний знак [NUMBER] , зупинився на обочині автодороги «Київ-Ковель-Ягодин», біля повороту на с. Лумля Малинського району Житомирської області, у зв`язку із несправністю транспортного засобу. На законну вимогу патруля поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху. [PERSON] , діючи умисно, достеменно знаючи, що документ підроблений, надав працівникам поліції посвідчення водія серії [NUMBER] від 16.11.2019 року, виданого на своє ім`я, яке не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Даний бланк посвідчення водія виготовлений струменевим способом друку. Таким чином, [PERSON] використовував завідомо підроблений документ. Відповідно до угоди дії [PERSON] кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документу. Даною угодою узгоджено [PERSON] покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В судовому засіданні підозрюваний свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю. Він зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і згоден на затвердження угоди. Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та думку прокурора і захисника, які не заперечують проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав. Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором. Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18 грудня 2019 року між [PERSON] і прокурором, та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Резолютивна частина:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2019 року, укладену між підозрюваним [PERSON] та прокурором. Визнати винним [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про уповноважений орган з питань пробації шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Стягнути з [PERSON] на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1256 гривень 08 копійок. Речові докази: посвідчення водія, квитанцію та пакет відправки залишити в матеріалах кримінального провадження. На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Суддя: [PERSON]

Результат: plea_deal