Вид судочинства: commercial
Суддя: Л.Д. Подколзіна
Дата ухвалення: 2014-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
1 липня 2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Эффект», м. Донецьк (далі по тексту-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дайм», м.Донецьк (далі по тексту-Покупець) був укладений договір поставки №3671, згідно умов якого Постачальник зобов"язався передати покупцю товар в асортименті, кількості та по цінам, визначеними в накладних, які є невід»ємними частинами даного договору, а Покупець зобов»язується прийняти цей товар та оплатити за нього грошову суму (ціну) на умовах даного договору. Даний договір складений з протоколом узгодженням розбіжностей від 01.07.2013р. Право власності на товар переходить з моменту підписання Покупцем накладних, які свідчать про передачу товару (п.1.2 договору). Грошові кошти за поставлений товар перераховуються в національній валюті України на банківський рахунок Донецької філії ТОВ «Эффект», «Аокомир», вказаний в розділі 12 протягом 24 календарних днів після підписання накладних Покупцем (п.4.1 договору). Пунктом 10.1 договору встановлений строк його дії з 01.07.2013р. по 31.12.2014р. У відповідності до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів. За своїм змістом та правовою природою договір поставки №3671 від 01.07.2012р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України). Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови. За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. На виконання умов Договору, за видатковими накладними №АФ-6282 від 26.07.2013р., №АФ-2490 від 09.10.2013р., №АЛ-3462 від 15.08.2013р., №АЛ-2456 від 09.10.2013р., №АФ-2825 від 13.08.2013р., №АФ-2107 від 09.08.2013р., №АФ-7024 від 30.07.2013р., №АЛ-5749 від 25.07.2013р., №АФ-5244 від 23.07.2013р., №АМ-6839 від 27.09.2013р., №АЛ-6735 від 27.09.2013р., №АЛ-6683 від 27.09.2013р., №АМ-5204 від 21.09.2013р., №АФ-5552 від 24.09.2013р., №АФ-6746 від 27.09.2013р., №АЛ-4587 від 19.09.2013р., №АФ-4528 від 19.09.2013р. позивач передав, а повноважна особа відповідача отримала товар на загальну суму 12 844,85грн. З представлених видаткових накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про товар, а також містять відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару. Частково відповідачем був оплачений отриманий товар на суму 27,02грн. Отже за розрахунком позивача борг відповідача перед ним складає 12 817,83грн. Оскільки відповідачем отриманий товар у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в термін, передбачений сторонами у договорі, так як відповідно до загальних умов виконання зобов'язання викладених в ст.ст. 526,530 ЦК боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 692 ЦК зазначено, що отриманий товар повинний бути оплачений у повному обсязі за встановленою ціною. Матеріалами справи доведено, що відповідачем, в порушення умов п.4.1 договору, отриманий товар не сплатив. Таким чином, на час звернення з позовом, сума заборгованості складає 12 817,83грн Приймаючи до уваги, що позивачем доведені факти передачі товару відповідачу та його несплати у встановлені договором терміни, господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення суми заборгованості в повному обсязі. Господарський суд враховує, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків виконання зобов'язання по оплаті товару, так як до пред'явлення позивачем позову щодо стягнення штрафної санкції фактично залишилось невиконаним в повному обсязі зобов'язання відповідача перед кредитором. У відповідності зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою. Стаття 549 Цивільного кодексу визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Оскільки, відповідачем не були виконанні належним чином зобов'язання щодо оплати товару, це стало підставою для застосування господарської санкції, передбаченої п. 7.3 договору у редакції протоколу узгодження розбіжностей від 01.07.2013р. Зокрема, пунктом 7.3 договору сторонами самостійно узгоджено, що у випадку не оплати поставленого товару більш ніж на 15 календарних днів вище строку, встановленого в п.4.1 даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. У випадку не оплати поставленого товару більш ніж на 30 календарних днів вище строку, встановленого в п.4.1 даного договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 15% від суми заборгованості. Позивачем законно нарахований штраф в розмірі 1 922,67грн. за порушення договірних зобов'язань в частині оплати товару, тому господарський суд задовольняє цю вимогу в повному обсязі, оскільки сторонами самостійно визначений вид відповідальності та її розмір, а також позивачем доведений факт прострочення строків оплати товару та наданий обґрунтований розрахунок сум. Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають віднесенню на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Эффект», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайм», м. Донецьк про стягнення 14 740,50грн. задовольнити повністю. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайм», м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Эффект», м. Донецьк основний борг у розмірі 12 817,83грн., штрафні санкції у розмірі 1 922,67грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 720,50грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано. У судовому засіданні 08.01.2014р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13.01.2014р. Суддя Л.Д. Подколзіна

Результат: granted