Вид судочинства: criminal
Суддя: Клімашевська І. В.
Дата ухвалення: 2026-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
[PERSON] , будучи службовою особою, вчинив злочин, який полягає в одержанні неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, за таких обставин: 01.10.2020 між [PERSON] (далі - «Замовник») та Комунальним некомерційним підприємством Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» в особі в.о. директора [PERSON] (далі - «Виконавець» (База)) укладено договір № 7, відповідно до якого Виконавець організовує та здійснює стажування інтерна [PERSON] на заочному циклі за навчальним планом і програмою, затвердженими для цієї спеціальності МОЗ України: стажування на клінічній базі - 6 місяців. Після закінчення відповідного навчання в інтернатурі, отримавши диплом Спеціаліста та здобувши кваліфікацію: освітньо-кваліфікаційний рівень «Спеціаліст» спеціальність «Стоматологія» професійна кваліфікація «Лікар-стоматолог», 05.05.2021, у точно невстановлений час, [PERSON] , перебуваючи в приміщенні комунального некомерційного підприємства «Клінічна стоматологічна поліклініка» Сумської міської ради Сумської міської ради (далі «КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» СМР) за адресою: м. Суми, вул. Паркова 2/1, звернувся до [PERSON] , який обіймав посаду головного лікаря комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня» та, відповідно, був службовою особою, яка виконує організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, з метою отримання інформації про вільні робочі місця в даному закладі та можливість працевлаштування до даного закладу. Будучи службовою особою, в цей час у [PERSON] виник протиправний умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди від [PERSON] за прийняття рішення про працевлаштування його сина [PERSON] у КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» СМР. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, розуміючи протиправність своїх дій і настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, [PERSON] , повідомив [PERSON] , що в терапевтичному відділенні є вільна вакансія лікаря стоматолога-терапевта на госпрозрахункових умовах, але працевлаштування не безкоштовне та надав йому зелений папірець, попередньо написавши на ньому цифру «2» та поряд знак «$», що означає «долар США», наказавши передати його батьку [PERSON] . Також, [PERSON] повідомив, що у випадку згоди з його умовами, батько має прийти до нього особисто. В подальшому про вказаний випадок [PERSON] повідомив свого батька [PERSON] та передав йому зелений папірець, з написом «2 $». 24.05.2021 [PERSON] прибув до службового кабінету директора КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» СМР [PERSON] з метою уточнення умов працевлаштування його сина. Під час розмови з останнім [PERSON] , не зупиняючись на вчиненому, діючи з єдиним умислом, направленим на отримання неправомірної вигоди від [PERSON] за працевлаштування [PERSON] до КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» СМР, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, повідомив, що йому необхідно надати грошові кошти у розмірі 2000 доларів США за прийняття рішення про працевлаштування сина. В іншому випадку [PERSON] працевлаштований не буде. 30.07.2021 близько 08 год. 14 хв., [PERSON] , за ініціативи [PERSON] , прибув до КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» за адресою: м. Суми, вул. Паркова, 2/1. Під час розмови, що відбулася в службовому кабінеті [PERSON] , останній, не зупиняючись на вчиненому, доводячи свій злочинний намір до кінця, діючи з єдиним умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підтвердив свої вимоги про передачу йому грошових, коштів у розмірі 2000 доларів США та отримав їх від [PERSON] за прийняття рішення про працевлаштування його сина. У судовому засіданні [PERSON] свою вину у вчиненні кримінального правопорушення спочатку не визнавав повністю, а після дослідження усіх доказів - визнав частково: не заперечував факту одержання хабаря, але категорично заперечував факт вимагання. Стверджував, що він не від кого нічого не вимагав. Зазначав, що дійсно на момент події він займав посаду директора КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» і до нього неодноразово підходив [PERSON] , який проходив у них інтернатуру, з питанням працевлаштування. Він пояснював йому, що може прийняти його на роботу лише на госпрозрахункових умовах. При цьому, пояснював, що клініка має погане фінансування, що не достатньо облаштованих робочих місць, тому необхідно облаштовувати місто та проводити ремонт обладнання. Також вказував, що це буде коштувати 2000 доларів США. Просив [PERSON] обговорити такі обставини з батьком та повідомити йому чи згодні на такі умови. В подальшому [PERSON] повідомив, що вони згодні. А коли прийшов до нього батько, то він пояснював останньому про те, що гроші потрібні не йому, що кошти будуть витрачені на ремонт та облаштування робочого міста його сина. 30.07.2021 року батько [PERSON] прийшов до нього в кабінет та віддав йому кошти, які він поклав у шафу. Через деякий час в цей же день його арештували та під час обшуку вилучили із шафи вказані грошові кошти в сумі 2000 доларів США. Він дуже шкодує про те, що взяв хабар, у вчиненому розкаюється та просив не позбавляти його свободи, а надати можливість виховувати і утримувати двох дітей, у яких він є єдиним батьком після смерті у 2025 році дружини. Захисник просила виправдати [PERSON] за ч.3 ст.368 КК України, вважаючи, що стороною обвинувачення не доведено факту вимагання [PERSON] неправомірної вигоди, а у разі, якщо суд дійде висновку по необхідність перекваліфікації дій [PERSON] з ч.3 ст368 на ч.1 ст.368 КК України, то - не призначати йому покарання у виді позбавлення волі, надавши можливість виховувати дітей, які залишились без матері. Також звертала увагу на можливу провокацію злочину. Суд, оцінивши кожний з досліджених безпосередньо в судовому засіданні доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов таких висновків. Так, наданими прокурором документами підтверджується те, що [PERSON] у період з 01.09.2014 по 27.06.2019 проходив навчання у медичному інституті Сумського державного університету та отримав диплом Спеціаліста та здобувши кваліфікацію: освітньо-кваліфікаційний рівень «Спеціаліст» спеціальність «Стоматологія» професійна кваліфікація «Лікар-стоматолог», а потім, на умовах контракту з 01.08.2019 по 30.06.2021 проходив навчання в інтернатурі вказаного навчального закладу і відповідне стажування на базі Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» (а.с. 196-220 - т.1, а.с.7-9 - т.2). Також наданими стороною обвинувачення документами підтверджується те, що посаду головного лікаря, а потім - директора комунальної установи «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» з 26.02.2018 і станом на день події злочину займав [PERSON] (а.с. 223-224,228 - т.1). Відповідно до п. 7.4. та п. 7.4.6 Статуту КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка» СМР, пунктів 2.1, 2.9, 2.11, 4.1, 4.5 положень Посадової інструкції та до розділу II Контракту, що був укладений між Сумським міським головою та [PERSON] 20.02.2018, директор КПП «Клінічна стоматологічна поліклініка» виконує організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до положень ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою (а.с. 215-237 - т.1, а.с. 9-27 - т.2). Штатним розписом на 2021 рік зафіксовано кількість посад лікарів у КНП «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка», а довідкою - наявність вакансій лікарів у травні-липні 2021 року ( 0,75- травень, 1,75 - червень та 4,25 - липень) (а.с.248-205 - т.1, а.с.1-6,28 - т.2). Потерпілий [PERSON] суду повідомив, що його син гарно навчався у медичному інституті на стоматолога, потім успішно пройшов інтернатуру у лікарні, де директором був [PERSON] , тому син забажав надалі працювати лікарем -стоматологом. Колеги сину порадили звертатись до [PERSON] , щоб вирішити питання працевлаштування в КНП «Клінічна стоматологічна поліклініка». З цією метою він (потерпілий) у травні 2021 року перший раз прийшов до [PERSON] , приніс йому «могорич», оскільки у сина був день народження. Під час візиту вони спілкувались із [PERSON] про успіхи його сина. [PERSON] повідомляв, що його сина хвалять на роботі. Але [PERSON] сказав, що на даний час немає вакантних посад, які б він міг запропонувати його сину, хоча він (потерпілий) точно знає, що вакансії були і повідомлена [PERSON] інформація не відповідає дійсності. Про гроші [PERSON] під час такої розмови нічого не говорив. Але, коли через деякий час [PERSON] зустрівся з його сином, то передав йому через сина записку (зелений папірець, який знаходиться в матеріалах справи), на якому було написано «2» та поряд знак «$». Відразу після цього він пішов в СБУ та розповів про вимагання [PERSON] у нього грошей. Надалі, його сину телефонувала [PERSON] , яка повідомила, що [PERSON] чекає на його батька, тобто потерпілого. Після цього потерпілий зателефонував [PERSON] і домовився про зустріч з [PERSON] наступного дня. Під час зустрічі він уточнював у [PERSON] про суму, яку останній зазначив на папірці: чи дійсно він мав на увазі 2000 доларів США, на що [PERSON] ствердно відповів, шо так. Також [PERSON] говорив йому, що якщо таку суму грошей він не заплатить, то на вакантне місце візьмуть іншу людину, а йому порадив звернутись в іншу лікарню, де за працевлаштування беруть 5000 доларів США. Після цього він віддав [PERSON] 2 тисячі доларів США та вийшов з кабінету. [PERSON] чітко бачив, що він дає йому кошти і за це обіцяв працевлаштувати його сина. В подальшому сину не давали нормально працювати, тому йому довелось залишити лікарню та виїхати за кордон на роботу. Крім того, у відповідному протоколі зафіксовано огляд зеленого папірця (який потерпілий видав слідчому під час його допиту в стадії досудового розслідування), на якому написано цифру «2» та поряд знак «$» (а.с. 194-195 - т.1), а в судовому засіданні ( у тому числі за участі потерпілого) досліджено безпосередньо вказаний папірець, який є додатком до вказаного протоколу. Потерпілий в суді підтвердив, що саме цей папірець передав йому син після спілкування зі [PERSON] з питання працевлаштування, і що саме цей папірець показував потерпілий [PERSON] під час розмови, коли уточнював суму вказану обвинуваченим на папірці. Свідок [PERSON] підтвердила, що на прохання [PERSON] вона влітку 2021 року телефонувала інтерну - [PERSON] та зазначала, що потрібно з`явитись до [PERSON] для того, щоб обговорити умови прийому на роботу. Знає, що [PERSON] хотів працювати в їх установі терапевтом, а у лікарні на той час були вакантні місця на госпрозрахункових посадах. Рішення про працевлаштування на роботу в клініку на той час приймав [PERSON] . Також розповіла, що [PERSON] було прийнято на роботу вже у вересні 2021 року, але пропрацював він недовго. Упередженого ставлення з боку працівників клініки до [PERSON] під час його роботи не було. Обставини телефонного дзвінка [PERSON] на номер [PERSON] , які мали місце 29.07.2021, підтверджуються і відомостями, що містяться у протоколі складеному за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.08.2021 (а.с. 196-198 - т.2). Допитана в суді свідок [PERSON] зазначила, що очевидцем подій не була, бо на момент затримання [PERSON] (30.07.2021) перебувала у відпустці. Знає, що рішення про прийняття лікарів на роботу приймав [PERSON] [PERSON] був прийнятий на роботу у вересні 2021 року, але працював він недовго. Більш детальні обставини їй не відомі. Слід зазначити про те, що під час досудового розслідування відносно [PERSON] проводився комплекс негласних слідчих розшукових дій за постановами прокурора та ухвалами слідчих суддів суду апеляційної інстанції (а.с. 115-120, 155-174 - т.2), за результатами яких складено відповідні протоколи, в яких зафіксовано про хід на результати проведених слідчих дій. Зокрема, у протоколі, що складений 20.07.2021 за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи, зафіксовано зустріч, яка відбулась 24.05.2021 року між [PERSON] та потерпілим [PERSON] у службовому кабінеті директора, під час якої потерпілий демонстрував [PERSON] зелений папірець, на якому містився напис «2 $», та уточнював: чи про дві тисячі доларів йде мова, на що [PERSON] відповів ствердно: «Так!». Крім того, з цієї розмови вбачається, що сплата потерпілим вказаної суми коштів пов`язана із працевлаштуванням сина потерпілого на роботу у КНП «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка». А на питання потерпілого: чи можна зменшити таку суму, [PERSON] відповідає відмовою, вказуючи, що у стоматологічній поліклініці, щоб влаштуватись на роботу, треба сплатити п`ять тисяч. При цьому, потерпілий зазначає, що для нього така сума є значною і що він побоюється за те, що він сплатить, влаштує сина на роботу, а того через пів року «вигонять». На що [PERSON] починає роз`яснювати специфіку роботи на умовах госпрозрахунку, і декілька разів підкреслює, що він тільки надає можливість влаштуватись на роботу, а те, як син буде працювати далі - залежить тільки від нього. Зазначає, що потрібно напрацьовувати клієнтів, оскільки потрібно буде кожного місяця по тридцять тисяч гривень здавати до каси. Після цього потерпілий запитав коли потрібно занести обумовлену суму коштів, на що [PERSON] зазначає : «Как будете приносить документи, с ними, тогда это самое». Слід зазначити, що на початку цієї бесіди [PERSON] говорив про те, що с документами потрібно буде прийти після завершення навчання та іспитів, і обіцяє оформити сина потерпілого на роботу « або з першого серпня, або з першого вересня» (а.с.185-191 - т.2). Тобто, з вказаної розмови вбачається, що [PERSON] обіцяє потерпілому працевлаштувати його сина і що 2000 доларів - це кошти, які потерпілий повинен був сплатити обвинуваченому після завершення навчання та здачі іспитів [PERSON] саме за працевлаштування останнього на роботу в лікарню. Таким чином, під час цієї зустрічі [PERSON] були визначені сума неправомірної вигоди за працевлаштування сина потерпілого та терміни її сплати. Ні про які інші обставини (облаштування робочого місця, необхідність проведення ремонту і техніки, фінансові труднощі, необхідність закупки обладнання тощо), про які зазначав обвинувачений в суді, мова під час зустрічі, яка відбулась 24.05.2021 року між [PERSON] та потерпілим [PERSON] , не йшла. Крім того, розрив у часі між цією і наступною зустрічами [PERSON] та потерпілого, був обумовлений саме [PERSON] , який, як зазначено вище, зазначив, що гроші необхідно принести разом з документами після здачі сином потерпілого іспитів. Тому, цей розрив між зустрічами не може сам по собі свідчити про те, що йдеться про провокацію злочину, як про те зазначала сторона захисту. В цій ситуації органами досудового розслідування лише здійснювалась фіксація протиправної діяльності [PERSON] . Згідно протоколу від 29.07.2021 потерпілому [PERSON] , від якого отримано згоду на участь у проведенні НСРД, в присутності понятих було вручено грошові кошти в сумі 2000 доларів США (20 купюр номіналом 100 доларів США) (а.с. 176-182 - т.2). Допитані в судовому засіданні як свідки - поняті [PERSON] та [PERSON] підтвердили свою участь у вказаній слідчій дії - огляді і врученні грошових коштів, а також - належність їм підписів у складеному в їх присутності протоколі. В подальшому, 30.07.2021 о 8-14 год., під час проведення спеціального слідчого експерименту [PERSON] , перебуваючи під контролем правоохоронних органів, прибув до приміщення КНП «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка», де зустрівся з директором підприємства [PERSON] та під час бесіди передав останньому вищевказані грошові кошти у сумі 2000 доларів США, які [PERSON] поклав до шухляди робочого столу (а.с. 183-184 - т.2). Вказані обставини також зафіксовані у протоколі складеному за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відеоконтролю особи. Крім того, з бесіди, яка зафіксована вказаним протоколом вбачається, що потерпілий перепитує чи дві тисячі потрібно та чи нічого не змінилось, на що [PERSON] відповідає: «Дві». А коли потерпілий віддає обвинуваченому кошти, то відразу після їх отримання [PERSON] говорить: «Пусть подходит. Возьму его с сентября». Потерпілий зазначає, що раніше [PERSON] обіцяв, що може в серпні прийняти на роботу. На що [PERSON] відповідає, що у серпні він нікого на роботу не бере і у нього немає можливості взяти у серпні на роботу. Після чого [PERSON] говорить потерпілому, щоб син приходив у понеділок у відділ кадрів з документами, де йому скажуть що потрібно далі робити: проходити медкомісію і таке інше, щоб встиг усе зробити до кінця серпня та з 1 вересня прийти на роботу (а.с. 199-204 - т.2). Тобто, і вказана розмова свідчить про те, що одержання [PERSON] від потерпілого грошових коштів в сумі 2000 доларів США - це було умовою працевлаштування сина потерпілого, а не бажанням обвинуваченого облаштувати чи відремонтувати робоче місце для останнього. Відразу після вказаної зустрічі і розмови, 30.07.2021 [PERSON] було затримано та в його робочому кабінеті проведено обшук, під час якого з верхнього ящику робочого столу було вилучено грошові кошти в сумі 2000 доларів США купюрами та номіналом, які вручались [PERSON] в ході проведення контролю за вчиненням злочину (а.с. 97-103,156-160 - т.2). Допитана в якості свідка [PERSON] повідомляла суду, що 30.07.2021 вона зранку зайшла до [PERSON] в кабінет, щоб підписати документи і в цей час до кабінету зайшли поліція, СБУ та почали проводити обшук, де її попросили бути понятою. Під час проведення в її присутності обшуку у верхній шухляді стола, за яким працював [PERSON] , було вилучено грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які в подальшому були перераховані, переписані номери купюр та зазначено відповідну інформацію у протоколі, який вона підписала. Аналогічні покази щодо вилучення грошових коштів в сумі 2000 доларів США з верхньої шухляди столу, за яким сидів [PERSON] , в робочому кабінеті останнього, повідомив суду і допитаний як свідок [PERSON] , якого залучали правоохоронні органи до проведення обшуку в якості понятого. Таким чином, сукупністю вищезазначених доказів підтверджується те, що [PERSON] , будучи службовою особою, одержав від потерпілого [PERSON] 2000 доларів США як неправомірну вигоду для себе, за працевлаштування сина потерпілого - [PERSON] до КНП «Сумська обласна клінічна стоматологічна поліклініка» з використанням наданого йому службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди. При цьому, суд не може погодитись з аргументами сторони захисту в цій справі про те, що в діях [PERSON] відсутнє вимагання неправомірної вигоди і що наданими стороною обвинувачення доказами не підтверджується така кваліфікуюча ознака як вимагання. Так, згідно висновків Верховного суду, що містяться у Постанові від 12 листопада 2024 року у справі № 554/6546/19, вимагання хабаря може бути інкриміновано лише за наявності одночасно трьох основних чинників: 1) ініціатором давання (одержання) хабара є службова особа хабароодержувач; 2) пропозиція про давання (одержання) хабара має характер вимоги (примусу), що підкріплюється: або відкритою погрозою, або створенням таких умов, які переконують хабародавця в наявності реальної небезпеки (прихована погроза) його правам та законним інтересам, що змушує його погодитися з вимогою хабароодержувача; 3) дії, виконанням (невиконанням) яких погрожує вимагач, зумовлені його службовим становищем і, головне, мають протиправний характер та спрямовані на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця. У цій справі, сукупністю досліджених судом доказів підтверджується те, що: 1) під час розмови з потерпілим 24.05.2021 [PERSON] не здивувався пред`явленому потерпілим папірцю та питанням, які ставив потерпілий. Навпаки, обвинувачений підтвердив, що цифра зазначена на папірці, це 2000 доларів США. Тобто, якби [PERSON] не знав що це за папірець, то його реакція та відповіді на питання потерпілого, на переконання суду, були б іншими. Це свідчить про те, що папірець із написом суми неправомірної вигоди сину потерпілого для передачі батьку надав саме [PERSON] . Крім того, зміст розмови, що відбулася 24.05.2021, дає підстави стверджувати про те, що сплата зазначеної на папірці суми - це була умова працевлаштування сина потерпілого на роботу. За таких обставин є усі підстави стверджувати про те, що ініціатором надавання потерпілим та одержання обвинуваченим суми неправомірної вигоди був саме [PERSON] , який є службовою особою; 2) наведений вище зміст зафіксованої розмови [PERSON] з потерплим, що відбувалась 24.05.2021, в якій обвинувачений після підтвердження суми 2000 доларів США говорить про працевлаштування сина потерпілого, після чого на питання потерпілого: чи можна зменшити таку суму, [PERSON] відповідає відмовою, вказуючи, що у стоматологічній поліклініці, щоб влаштуватись на роботу, треба сплатити п`ять тисяч, - на переконання суду, свідчить про створення [PERSON] саме тих умов, які переконали потерпілого у тому, що працевлаштуватись по отриманій спеціальності у заклад, який очолював [PERSON] , як і у інші аналогічні заклади можливо тільки сплативши хабар, і, що якщо потерпілий не сплатить зазначену йому раніше суму коштів, то наявна реальна небезпека того, що його син не буде працевлаштований. Саме через існування такої небезпеки (прихованої погрози) правам та законним інтересам його та його сина, потерпілий змушений був погодитись з висунутою умовою [PERSON] . Враховуючи такі обставини, у суду є усі підстави вважати, що в цій ситуації пропозиція [PERSON] про одержання неправомірної вигоди мала характер вимоги (примусу); 3) з наданих суду документів, з показів свідків [PERSON] та [PERSON] , а також зі змісту розмов [PERSON] з потерпілим, як вже зазначалось вище, вбачається, що саме [PERSON] приймав рішення щодо прийняття на роботу. За таких обставин, не прийняття на роботу сина потерпілого, якщо останній не сплатить 2000 доларів США, - це умова, яка пов`язана безпосередньо з виконанням [PERSON] своїх повноважень, тобто зумовлена його службовим становищем і, головне, мала протиправний характер та спрямована на заподіяння шкоди правам та законним інтересам хабародавця. Таким чином, в даному випадку мають місце усі чинники, які дають підстави стверджувати про наявність в діях [PERSON] такої кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченого ст.368 КК України, як вимагання. Не погоджується суд і з позицією сторони захисту щодо наявності в цій справі ознак провокації злочину. Так, вказуючи, що у цій справі можливо була провокація, захист зазначає про те, що потерпілий діяв з власної ініціативи і, можливо, під впливом зовнішніх факторів, і що показання потерпілого є єдиним ключовим джерелом, якого не достатньо для доведення винуватості обвинуваченого. Але, така версія сторони захисту є лише припущеннями. Водночас, перевіряючи з огляду на позицію захисту, наявність чи відсутність провокації злочину, суд з урахуванням сталої практики ВС дійшов таких висновків. Так, у Постанові ККС ВС від 29.04.2025 року у справі №991/4110/20 суд зазначив, що, відстоюючи версію про провокацію злочину, стороною захисту мають бути надані суду докази підтвердження того, що заявник (викривач) під час фіксації злочину перебував під тиском правоохоронних органів чи залежав від них. У даному випадку, у справі відсутні і під час судового розгляду сторонами не повідомлялись жодні відомості стосовно потерпілого, зокрема щодо перебування його під тиском чи в залежності від правоохоронних органів. У Постанові ККС ВС від 15.04.2025 у справі №676/4638/23 вказано про те, що ініціювання надання та встановлення суми неправомірної вигоди спростовує версію про провокацію злочину. У даному випадку, як зазначалось вище, ініціатором надання потерпілим та одержання і встановлення суми хабаря був саме [PERSON] . За таких обставин, відсутні підстави для тверджень про наявність провокації злочину. У постанові ККС ВС від 23.04.2024 справі №726/776/17 висловлено позицію про те, що загалом у провадженнях, в яких йдеться про можливу провокацію злочину, необхідно враховувати чи існували відносини між надавачем і одержувачем неправомірної вигоди безвідносно до правоохоронних органів, чи існували питання, у вирішенні яких був зацікавлений надавач неправомірної вигоди і які міг або обіцяв вирішувати одержувач неправомірної вигоди до того, як правоохоронним органам стало відомо про ці факти. Така інформація дозволить зробити висновок про вплив правоохоронних органів на хід подій і, як наслідок, про наявність або відсутність ознак провокації злочину. Фактично про провокацію злочину може йтися тоді, коли правоохоронні органи штучно створили ситуацію, з метою спонукати особу до вчинення злочину. Однак, якщо правоохоронці лише долучилися до фіксації і розслідування на певному етапі розвитку подій, зокрема після подання особою заяви про вчинення злочину, то це свідчить про їх пасивну роль, яка проявилася лише у належній фіксації вчинюваного кримінального правопорушення. У даному випадку, як вбачається із сукупності досліджених та оцінених судом доказів, потерпілий із [PERSON] почали спілкуватись по питанням працевлаштування сина ще до того як правоохоронцям стало відомо про ці факти. Ніхто [PERSON] не спонукав до вчинення злочину і штучно ситуацію не створював. Як зазначалось вище, суму неправомірної вигоди та терміни її сплати і, відповідно, терміни наступної зустрічі, визначав [PERSON] . І правоохоронні органи долучилися до фіксування і розслідування обставин злочину вже коли [PERSON] висунув потерпілому вимогу про надання неправомірної вигоди за працевлаштування його сина на роботу. Крім того, в даному випадку, з метою спростування версії сторони захисту про провокацію, стороною обвинувачення було надано суду протоколи НСРД (а.с. 192-195 - т.2), з яких вбачається, що для [PERSON] розмови про влаштування осіб до інтернатури, у тому числі за дзвінком та за проханнями, були нормою, тому для правоохоронних органів існувала об`єктивна підозра того, що [PERSON] може займатися злочинною діяльністю чи схильний до вчинення такої категорії злочинів. Такі обставини свідчать про відсутність провокації злочину. Таким чином, суд вважає, що винуватість [PERSON] , як службової особи, у вчиненні злочину, який полягає в одержанні неправомірної вигоди для себе, за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого йому службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, доведена в повному обсзяі і такі його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.368 КК України. Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що [PERSON] є несудимою особою, на обліку в псих- та нарко-диспансерах не перебуває, має позитивну характеристику за місцем мешкання та за місцем роботи, має на утриманні двох дітей, яких виховує самостійно після смерті дружини. Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання [PERSON] слід призначити в межах санкції статті, за якою його визнано винуватим,- у виді позбавлення волі, з позбавленням права обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, та з конфіскацією майна, крім житла. При цьому, відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання [PERSON] слід зарахувати строк тримання під вартою у період з 30.07.2021 по 02.08.2021, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Запобіжний захід у виді застави слід скасувати. Також, відповідно до ст.ст.100,174 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів, скасувавши накладений на них арешт (а.с. 195-239 - т.1, а.с.36-54,64-71, 105-114, 214-218 - т.2). На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.368 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк п`ять років, з позбавленням права обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 1 рік, з конфіскацією майна, крім житла. Початок строку відбування основного покарання у виді позбавлення волі [PERSON] слід обчислювати з дня його затримання для відбування покарання за даним вироком. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України у строк відбуття основного покарання [PERSON] слід зарахувати строк тримання під вартою, а саме: у період з 30.07.2021 по 02.08.2021, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій рахувати з моменту відбуття [PERSON] основного покарання. Строк додаткового покарання [PERSON] у виді конфіскації майна, крім житла, обчислювати з моменту набрання вироком законної сили. Запобіжний захід у виді застави скасувати, повернувши заставодавцю [PERSON] кошти в сумі 142740,00 грн., що були сплачені згідно квитанції №0.0.2217198457.1 від 02.08.2021 на рахунок ТУ ДСА в Сумській області. Скасувати накладений на речові докази арешт, а їх долю вирішити таким чином: -грошові купюри номіналом 100 доларів США у кількості 20 штук, що поміщені до спецпакету №SUD 2068220 та згідно акту прийому-передачі від 10.08.2021 року передані на зберігання до Сумської філії ПАТ КБ «Приватбанк» - після набрання вироком законної сили повернути УСБУ в Сумській області; -мобільний телефон, що належить [PERSON] , який зберігається в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №02509- після набрання вироком законної сили - конфіскувати в дохід держави; -чорнові записи, аркуші паперу, робочі блокноти, які зберігаються в камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанцій №02508 та №02507 - після набрання вироком законної сили - знищити; -копії документів, що надані потерпілим та зберігаються в матеріалах судової справи - після набрання вироком законної сили - залишити в справі №591/6833/21 на а.с. 195-239 - т.1. Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 06.08.2021 на двокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого - з дня вручення копії вироку. Суддя [PERSON]

Результат: guilty