Вид судочинства: commercial
Суддя: Бондаренко-Легких Г.П.
Дата ухвалення: 2024-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову). 22.08.2023 в м. Горохові по вул. Луцькій, сталася ДТП за участю автомобіля «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Нісан» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент дорожньо-транспортної пригоди між власником транспортного засобу «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» діяв Договір добровільного страхування наземного транспорту № 0645/23-Т/Ц7 від 11.08.2023, згідно якого останній прийняв на себе зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяної страхувальнику автомобілю «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] . Крім того, на момент вчинення ДТП цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] була забезпечена полісом ЕР215067308, страховиком згідно якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕТАЛОН». Постановою Горохівського районного суду від 05.09.2023 у справі №155/1302/23 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 22.08.2023) та притягнено до адміністративної відповідальності. Згідно рахунку на оплату № 0000007770 від 05.09.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] склала 23301, 31 грн. Також дана сума підтверджується страховим актом № 006.02120923-1 від 07.09.2023. Позивач здійснив повну виплату страхового відшкодування в розмірі 23 301, 31 грн, факт якого підтверджується платіжною інструкцією № 45198087 від 07.09.2023. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Нісан» д.н. [NUMBER] була застрахована у відповідача, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в порядку суброгації у розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну у відповідності до полісу ЕР215067308. Позивач зазначив, що не направляв на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування, а звернуся одразу до суду за захистом свого порушеного права, подавши до суду позов 17.10.2023. У зв`язку з вище зазначеним, позивач просить стягнути з відповідача, як страховика особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 23 301, 31 грн. 2. Предмет позову. Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього розміру страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 23 301, 31 грн. 3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог. (1) 22.08.2023 сталась ДТП за участю автомобіля «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] та автомобіля «Нісан» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . (2) Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] - [PERSON] , яка є винною у відповідності до постанови Горохівського районного суду від 05.09.2023 у справі №155/1302/23. (3) Позивач згідно Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, № 0645/23-Т/Ц7 від 11.08.2023 укладеного між ним та власником пошкодженого транспортного засобу «Мінсубіші» д.н. [NUMBER] виплатив останньому страхове відшкодування у розмірі 23 301, 31 грн. (4) Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, що є винуватцем ДТП, а саме транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ЕТАЛОН» згідно полісу ЕР215067308. (5) Відповідач, як страховик винуватця ДТП зобов`язаний відшкодувати позивачу виплачене ним страхове відшкодування у розмірі 23 301, 31 грн. 4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи. Підпунктом 1.1. пункту 1 резолютивної частини ухвали від 31.10.2023, суд повідомив відповідача, що згідно частини 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №3200-ХІ, що введений в дію 18.10.2023, судом встановлено, що позивач має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, тому суд вручає дану ухвалу та вручатиме будь-які інші документи у даній справі позивачу виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє позивача права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Згідно з частиною 5 та 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Таким чином, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.10.2023 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача. В матеріалах справи міститься підтвердження доставки до «Електронного кабінету» відповідача, так з повідомлення про доставку електронного листа вбачається, що ухвалу від 31.10.2023 по справі № 910/16095/23 доставлена в «Електронний кабінет» відповідача - 31.10.2023 о 19:03. Відповідно до пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Абзацом 2 зазначеної норми врегульовано, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Отже, відповідач вважається таким, що отримав ухвалу про відкриття провадження у справі в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» - 01.11.2023 з початком робочого дня. В пункті 41 постанови Верховного Суду від 30.08.2022 по справі № 459/3660/21 викладена правова позиція, що довідка про доставку документа в електронному вигляді до «Електронного кабінету» є достовірним доказом отримання адресатом судового рішення. Однак, відповідач правом на подання відзиву в даній справі не скористався. Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 5. Оцінка доказів судом та висновки суду. Спір у даній справі виник внаслідок виплати позивачем згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 0645/23-Т/Ц7 від 11.08.2023 укладеного між ним та власником пошкодженого транспортного засобу «Мінсубіші» д.н. [NUMBER] страхового відшкодування у розмірі 23 301,31 грн та переходу до позивача в порядку суброгації вимоги такого страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 22.08.2023. Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті за позовом, суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору: - чи було встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП 22.08.2023 за участю транспортного засобу автомобіля «Нісан» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] ? - чи було застраховано відповідачем - ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] на момент вчинення ДТП 22.08.2023? - чи має місце перехід до позивача вимоги страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 22.08.2023? Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статті 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц). Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (пункт 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19). Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] . Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У разі якщо цивільно-правова відповідальність автомобільного транспорту перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан» д.н. [NUMBER] , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом ЕР2215067308, який діяв станом на 22.08.2023. Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 160 000, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних. Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Нісан» д.н. [NUMBER] в межах лімітів відповідальності передбачених полісом. Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного «Нісан» д.н. [NUMBER] , власнику автомобіля «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] , та/або позивачу матеріали справи не містять. З урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, статті 25 Закону України «Про страхування» суд дійшов висновку, що страховий акт № 006.02120923-1 від 07.09.2023, рахунок на оплату №0000007770 від 05.09.2023, платіжна інструкція №45198087 від 07.09.2023, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Мітсубіші» д.н. [NUMBER] належним чином доведена в розмірі 23 301, 31 грн. Згідно частини 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77, частиною 1 статті 78, частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. На підставі вище викладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 23 301, 31 грн. Відповідно позовні вимоги задовольняються судом в повному обсязі. 6. Розподіл судових витрат. Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 2 684, 00 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн, витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 10 000, 00 грн. Проте, у прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача лише суму сплаченого судового збору. Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, суд покладає судовий збір за подання позовної заяви на відповідача. Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Оскільки, позивач на виконання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України не надав суду жодних належних та допустимих доказів фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертного дослідження, у суду відсутні правові підстави для покладенні таких витрат на відповідача. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про стягнення страхового відшкодування у розмірі 23 301, 31 грн - задовольнити в повному обсязі. 2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» (03057, м. Київ, вул. Дягтярівська, буд 33-Б, 2 під`зд; ідентифікаційний код: 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код: 33908322) суму страхового відшкодування у розмірі 23 301 (двадцять три тисячі триста одну) грн 31 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. 3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Суддя Г.П. Бондаренко - Легких

Результат: granted