Вид судочинства: commercial
Суддя: Колісник Іван Іванович
Дата ухвалення: 2023-01-16 00:00:00+02

Обставини справи:
Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем). Відповідно до частини другої глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, в порядку, визначеному цим розділом. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI цього Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. 01.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровськгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - оператор ГРМ, позивач), та Фізичною особою-підприємцем Колєсніковим Русланом Івановичем (далі - споживач, відповідач) було підписано заяву-приєднання № 094278А0КВDP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі - договір). Відповідно до пункту 1.1 договору цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2 договору). Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у Додатку 1 (для побутових споживачів) або у Додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у Додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 договору). Згідно з пунктом 1.4 договору оператор ГРМ - це оператор газорозподільної системи, що здійснює розподіл природного газу, а споживач - фізична або юридична особа чи фізична особа-підприємець, об`єкт якої підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ. Відповідно до пункту 2.1 договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.п. 6.1, 6.4 договору). За змістом пункту 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим договором (п. 8.2 договору). Пунктом 6.8 договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватись підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Згідно з пунктом 12.1 договору цей договір укладається на невизначений строк. Якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін. У разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього договору зміни. Не розірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача із внесеними до цього договору змінами (п. 12.2 договору). Пунктом 12.3 договору передбачено, що цей договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України. Відповідно до заяви-приєднання № 094278А0КВDP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу: персональним EІC-кодом споживача є 56ХО00078А0КВ00А; назва, опис та адреса об`єкта, параметри вузла обліку зазначені в Додатку 4 (а.с. 8). Згідно з Додатком 4 до договору, який додається до заяви-приєднання №094278А0КВDP016 від 01.01.2016 (в редакції Додаткової угоди № ДУ-1/094278А0КВDP016 від 25.05.2018) точкою комерційного обліку споживача є лічильник Metrix № 00057274, G10, величина приєднаної потужності - 16,4737 м3/рік; газоспоживаюче обладнання, встановлене в точці комерційного обліку: котел Immergas EOLO 32 MAIOR, номінальні витрати природного газу яким становлять 3,64 м2/год, та плита ПГ-4, номінальні витрати природного газу якою становлять 1,75 м2/год (а.с.9). Визначений у Додатку 4 до договору обсяг витрат споживачем природного газу за добу становить 0,003188 мі. З урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем відповідачу була визначена річна замовлена потужність об`єкта: на 2020 рік - 1624,60 м3; на 2021 рік - 3414,42 м3; на 2022 рік - 314 м3. Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" з 01.07.2020 для позивача встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,14 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" для позивача на 2021 рік установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,17 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ). Відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" з 01.07.2020 для позивача на 2022 рік установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ). Отже, вартість послуги розподілу природного газу на місяць для відповідача становила: з 01 липня 2020 року - 185,2044 грн з ПДВ (135,3833 м3 (1624,60 м3/12) х 1,14 х 1,2); у 2021 році - 399,48714 грн з ПДВ (284,535 м3 (3414,42 м3/12) х 1,17 х 1,2); у 2022 році - 39,564 грн з ПДВ (26,167 м3 (314,00 м3/12) х 1,26 х 1,2). На виконання умов договору позивач у період із серпня 2020 року по липень 2022 року надав відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 5996,74 грн. На підтвердження надання відповідачу зазначених послуг позивач надав підписані ним в односторонньому порядку акти наданих послуг (далі - спірні акти): № ДГП80014491 від 31.08.2020 на суму 185,21 грн; № ДГП80015891 від 30.09.2020 на суму 185,20 грн; № ДГП80018412 від 31.10.2020 на суму 185,20 грн; № ДГП80020160 від 30.11.2020 на суму 185,21 грн; № ДГП80022655 від 31.12.2020 на суму 185,20 грн; № ДГП81001115 від 31.01.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП81002955 від 28.02.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81005145 від 31.03.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81006977 від 30.04.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП81010080 від 31.05.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81012106 від 30.06.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП81013582 від 31.07.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП81015347 від 31.08.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81017370 від 30.09.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81019809 від 31.10.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП81023017 від 30.11.2021 на суму 399,49 грн; № ДГП81024738 від 31.12.2021 на суму 399,48 грн; № ДГП82001615 від 31.01.2022 на суму 39,56 грн; № ДГП82003928 від 28.02.2022 на суму 39,55 грн; № ДГП82005116 від 31.03.2022 на суму 39,56 грн; № ДГП82007087 від 30.04.2022 на суму 39,56 грн; № ДГП82008375 від 31.05.2022 на суму 39,55 грн; № ДГП82012020 від 30.06.2022 на суму 39,56 грн; № ДГП82013098 від 31.07.2022 на суму 39,56 грн (а.с. 12 - 35). Зазначені спірні акти разом із рахунками на оплату цих послуг були направлені позивачем на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (копіями рекомендованих повідомлень та поштових конвертів із довідками відділення зв`язку, описами внутрішнього вмісту відправлень, фіскальними чеками АТ "Укрпошта", реєстрами та списками згрупованих поштових відправлень) (а.с. 36 - 56). Зі змісту довідок відділення зв`язку на поштових відправленнях, які повернулися на адресу позивача, вбачається, що причиною їх невручення відповідачу є закінчення терміну зберігання. Отже, відповідач свого зобов`язання з отримання та підписання направлених позивачем актів надання послуг протягом спірного періоду не виконав, повної та своєчасної оплати послуг не здійснив. Відтак, за відповідачем перед позивачем обліковується заборгованість за надані протягом серпня 2020 року - липня 2022 року послуги розподілу природного газу в сумі 5996,74 грн. Наведені обставини й стали причиною виникнення спору. Предметом доказування є обставини щодо виконання сторонами договірних зобов`язань з надання та оплати послуг з розподілу природного газу у період із серпня 2020 року по липень 2022 року. Зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі укладеного між ними типового договору, є господарськими, а тому згідно зі статтями 3, 173 - 175 та відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання зазначеного договору мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Факт надання позивачем у період із серпня 2020 року по липень 2022 року відповідачу послуг з розподілу природного газу на суму 5996,74 грн підтверджується наступним. Пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим (п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператора ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Тож, оскільки відповідач фактично відмовився від отримання направлених позивачем актів наданих послуг за період із серпня 2020 року по липень 2022 року, не надавши позивачу письмової відмови від підписання цих актів, а позивач позбавлений можливості вплинути на відповідача в частині отримання ним спірних актів, указані акти вважаються узгодженими сторонами. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України). За змістом частини першої статті 193 Господарського кодексу України та частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з умов пункту 6.6 договору, строк оплати послуг з розподілу природного газу за спірними актами наданих послуг є таким, що настав. Відповідач доказів оплати вартості послуг з розподілу природного газу, наданих позивачем у період із серпня 2020 року по липень 2022 року, суду не надав; обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував. Належні та допустимі докази повної чи часткової оплати отриманих відповідачем послуг (платіжні доручення, банківські виписки тощо) в матеріалах справи відсутні. Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу в сумі 5996,74 грн є законними та обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача. При цьому суд зауважує, що у разі добровільного розрахунку за надані послуги сторони не позбавлені можливості припинити грошове зобов`язання відповідача виконанням (повним, частковим), що передбачено статтею 599 Цивільного кодексу України. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України). При цьому, за приписом пункту 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Заявлена позивачем до стягнення пеня у сумі 2106,06 грн розрахована за загальний період з 11.09.2020 по 21.10.2022 із заборгованості за кожним із спірних актів. У розрахунках пені із заборгованості за актами надання послуг за вересень, грудень 2020 року, березень, квітень, червень, вересень 2021 року та березень, травень, червень 2022 року позивачем допущено помилки у визначенні початкових дат її нарахування у зв`язку з неправильним визначенням кінцевих дат виконання відповідачем грошового зобов`язання. Так, відповідно до вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку та закінчення перебігу строку зобов`язання з оплати послуг розподілу природного газу мало бути виконано відповідачем у такі строки: за вересень 2020 року - не пізніше 12.10.2020, за грудень 2020 року - не пізніше 11.01.2021, за березень 2021 року - не пізніше 12.04.2021, за квітень 2021 року - не пізніше 11.05.2021, за червень 2021 року - не пізніше 12.07.2021, за вересень 2021 року - не пізніше 11.10.2021, за березень 2022 року - не пізніше 11.04.2022, за травень 2022 року - не пізніше 13.06.2022, за червень 2022 року - не пізніше 11.07.2022. Отже, право на нарахування пені за прострочення виконання відповідачем зобов`язання виникло у позивача за актами надання послуг: за вересень 2020 року - 13.10.2020, за грудень 2020 року - 12.01.2021, за березень 2021 року - 13.04.2021, за квітень 2021 року - 12.05.2021, за червень 2021 року - 13.07.2021, за вересень 2021 року - 12.10.2021, за березень 2022 року - 12.04.2022, за травень 2022 року - 14.06.2022, за червень 2022 року - 12.07.2022. Після здійсненого судом перерахунку, в межах позовних вимог, пеня становить: - із заборгованості за вересень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з 13.10.2020 по 30.09.2022 - 78,53 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,06 грн (78,59 - 78,53 = 0,06); - із заборгованості за грудень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з 12.01.2021 по 21.10.2022 - 78,33 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,06 грн (78,39 - 78,33 = 0,06); - із заборгованості за березень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з 13.04.2021 по 21.10.2022 - 156,58 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,14 грн (156,72 - 156,58 = 0,14); - із заборгованості за квітень 2021 року в сумі 399,48 грн за період з 12.05.2021 по 21.10.2022 - 151,88 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,16 грн (152,04 - 151,88 = 0,16); - із заборгованості за червень 2021 року в сумі 399,48 грн за період з 13.07.2021 по 21.10.2022 - 141,70 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,16 грн (141,86 - 141,70 = 0,16); - із заборгованості за вересень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з 12.10.2021 по 30.09.2022 - 113,85 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,37 грн (114,22 - 113,85 = 0,37); - із заборгованості за березень 2022 року в сумі 39,56 грн за період з 12.04.2022 по 21.10.2022 - 8,77 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (8,79 - 8,77 = 0,02); - із заборгованості за травень 2022 року в сумі 39,55 грн за період з 14.06.2022 по 21.10.2022 - 6,99 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,11 грн (7,10 - 6,99 = 0,11); - із заборгованості за червень 2022 року в сумі 39,56 грн за період з 12.07.2022 по 21.10.2022 - 5,53 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,05 грн (5,58 - 5,53 = 0,05). Відтак, загальна сума заявленої до стягнення пені підлягає зменшенню до 2104,93 грн (0,06+0,06+0,14+0,16+0,16+0,37+0,02+0,11+0,05 = 1,13; 2106,06 - 1,13 = 2104,93). Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані нормами статті 625 Цивільного кодексу України. Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у сумі 234,65 грн, розраховані за загальний період з 11.09.2020 по 21.10.2022 із заборгованості за кожним із спірних актів. Перевіркою розрахунку 3% річних судом виявлено помилки у визначенні початкових дат нарахування на заборгованість за актами надання послуг за вересень, грудень 2020 року, березень, квітень, червень, вересень 2021 року та березень, травень, червень 2022 року, які є аналогічними з помилками, допущеним позивачем при розрахунку пені. За результатом перевірки розрахунку, з урахуванням меж позовних вимог, фактичний розмір 3% річних із заборгованості за актами надання послуг за вересень, грудень 2020 року та березень, квітень, червень, вересень 2021 року становлять: - із заборгованості за вересень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з 13.10.2020 по 30.09.2022 - 10,93 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,01 грн (10,94 - 10,93 = 0,01); - із заборгованості за грудень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з 12.01.2021 по 21.10.2022 - 9,86 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (9,88 - 9,86 = 0,02); - із заборгованості за березень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з 13.04.2021 по 21.10.2022 - 18,29 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,03 грн (18,32 - 18,29 = 0,03); - із заборгованості за квітень 2021 року в сумі 399,48 грн за період з 12.05.2021 по 21.10.2022 - 17,34 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,03 грн (17,37 - 17,34 = 0,03); - із заборгованості за червень 2021 року в сумі 399,48 грн за період з 13.07.2021 по 21.10.2022 - 15,30 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,03 грн (15,33 - 15,30 = 0,03); - із заборгованості за вересень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з 12.10.2021 по 30.09.2022 - 11,62 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,04 грн (11,66 - 11,62 = 0,04). Підстав для зменшення 3% річних із заборгованості за актами надання послуг за березень, травень, червень 2022 року судом не встановлено. Відтак, загальна сума заявлених до стягнення 3% річних підлягає зменшенню до 234,49 грн (0,01+0,02+0,03+0,03+0,03+0,04 = 0,16; 234,65 - 0,16 = 234,49). Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у загальній сумі 1634,73 грн, розраховані за загальний період з вересня 2020 року по вересень 2022 року із заборгованості за кожним із спірних актів. Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке. Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося). У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%. Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19. Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується. Дослідивши наданий розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що позивач при визначенні інфляційних втрат не врахував, що показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері статистики, та публікуються в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих). Отже, застосування у розрахунку індексу інфляції (сукупного індексу інфляції) з округленням до сотих, тисячних і т.ін. є неправомірним. За наслідком здійсненого судом перерахунку фактичний розмір інфляційних втрат становить: - із заборгованості за серпень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з вересня 2020 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 139,0%, - 72,23 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,05 грн (72,28 - 72,23 = 0,05); - із заборгованості за вересень 2020 року в сумі 185,20 грн за період з жовтня 2020 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 138,3%, - 70,38 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,62 грн (71,00 - 70,38 = 0,62); - із заборгованості за листопад 2020 року в сумі 185,21 грн за період з грудня 2020 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 135,2%, - 65,19 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (65,21 - 65,19 = 0,02); - із заборгованості за травень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з червня 2021 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 126,2%, - 104,67 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,19 грн (104,86 - 104,67 = 0,19); - із заборгованості за серпень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 126,1%, - 104,27 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,09 грн (104,36 - 104,27 = 0,09); - із заборгованості за вересень 2021 року в сумі 399,49 грн за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 124,6%, - 98,27 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,11 грн (98,38 - 98,27 = 0,11); - із заборгованості за жовтень 2021 року в сумі 399,48 грн за період з листопада 2021 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 123,5%, - 93,88 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,06 грн (93,94 - 93,88 = 0,06); - із заборгованості за листопад 2021 року в сумі 399,49 грн за період з грудня 2021 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 122,5%, - 89,89 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,13 грн (90,02 - 89,89 = 0,13); - із заборгованості за грудень 2021 року в сумі 399,48 грн за період із січня 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 121,8%, - 87,09 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,01 грн (87,10 - 87,09 = 0,01); - із заборгованості за січень 2022 року в сумі 39,56 грн за період з лютого 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 120,2%, - 7,99 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (8,01 - 7,99 = 0,02); - із заборгованості за лютий 2022 року в сумі 39,55 грн за період з березня 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 118,3%, - 7,24 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (7,26 - 7,24 = 0,02); - із заборгованості за квітень 2022 року в сумі 39,56 грн за період з травня 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 109,8%, - 3,88 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (3,90 - 3,88 = 0,02); - із заборгованості за червень 2022 року в сумі 39,56 грн за період з липня 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 103,7%, - 1,46 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,02 грн (1,48 - 1,46 = 0,02); - із заборгованості за липень 2022 року в сумі 39,56 грн за період із серпня 2022 року по вересень 2022 року, з урахуванням сукупного індексу інфляції у розмірі 103,0%, - 1,19 грн, що менше від нарахованої позивачем на 0,01 грн (1,20 - 1,19 = 0,01). Підстав для зменшення інфляційних втрат із заборгованості за актами надання послуг за жовтень, грудень 2020 року, січень - квітень, червень, липень 2021 року, березень, травень 2022 року судом не встановлено. Відтак, загальна сума заявлених до стягнення інфляційних втрат підлягає зменшенню до 1633,36 грн (0,05+0,62+0,02+0,19+0,09+0,11+0,06+0,13+0,01+0,02+0,02+0,02+0,02+0,01 = 1,37; 1634,73 - 1,37 = 1633,36). Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 9969,52 грн, з яких: 5996,74 грн - основний борг, пеня - 2104,93 грн, 234,49 грн - 3% річних, 1633,36 грн - інфляційні втрати. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2480,34 грн пропорційно задоволеним позовним вимогам (9969,52 х 2481,00/9972,18 = 2480,34).

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до Фізичної особи-підприємця Колєснікова Руслана Івановича про стягнення 9972,18 грн, з яких: 5996,74 грн - основний борг, 2106,06 грн - пеня, 1634,73 грн - інфляційні втрати, 234,65 грн - 3% річних, - задовольнити частково. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колєснікова Руслана Івановича (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ; місцезнаходження: [ADDRESS] ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (ідентифікаційний код 03340920; місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2) основний борг у сумі 5996,74 грн, пеню в сумі 2104,93 грн, 3% річних у сумі 234,49 грн, інфляційні втрати в сумі 1633,36 грн, судовий збір у сумі 2480,34 грн. У решті позову - відмовити. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повне рішення складено 16.01.2023. Суддя І.І. Колісник

Результат: partial