Вид судочинства: commercial
Суддя: Сівакова В.В.
Дата ухвалення: 2021-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
04.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Д-Транс» (далі - замовник, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Копил Сергієм Васильовичем (далі - виконавець, відповідач) укладено договір про надання послуг (далі - договір). Відповідно до п. 1.1 договору виконавець надає замовнику інформаційно-консультаційні послуги з підготовки та подачі документів до державних органів для реєстрації і постановки на облік наступних транспортних засобів: 1. IVECO Dayli, реєстраційний номер [NUMBER] , 2. IVECO Dayli, реєстраційний номер [NUMBER] , 3. MOKAVTO, реєстраційний номер [NUMBER] , 4. MOKAVTO, реєстраційний номер [NUMBER] , 5. MOKAVTO, реєстраційний номер [NUMBER] , 6. Mercedes Atego, реєстраційний номер [NUMBER] , 7. Mercedes Atego, реєстраційний номер [NUMBER] , 8. Mercedes Atego, реєстраційний номер [NUMBER] , 9. ISUZU NQR 71P, реєстраційний номер [NUMBER] . Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору послуги для реєстрації 6 (шести) транспортних засобів не виконав, внаслідок чого позивач вимагає повернути сплачену ним за послуги передплату в розмірі 34.800,00 грн та за не виконання зобов`язань відповідачем за договором позивачем нараховано штраф в сумі 6.000,00 грн. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно з п. 9.1 договору він набирає чинності з моменту його підсипання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань сторонами. Відповідно до п. 4.1 договору сторони дійшли згоди, що замовник сплачує виконавцю вартість інформаційно-консультаційних послуг в розмірі 5.800,00 грн без ПДВ за один транспортний засіб. Загальна сума інформаційно-консультаційних послуг (сума договору) за цим договором становить 52.200,00 грн без ПДВ. Згідно з п. 4.2 договору вартість інформаційно-консультаційних послуг сплачується замовником протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту підписання акту наданих послуг на підставі наданого виконавцем рахунку. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив оплату послуг в повному обсязі в сумі 52.200,00 грн згідно платіжного доручення № 1443 від 10.07.2019. Відповідно до п. 3.2.4 договору виконавець зобов`язався своєчасно подати документи та зареєструвати і поставити на облік транспортних засобів у строк до 30.10.2019. В матеріалах справи відсутні складені сторонами на виконання умов договору акти наданих послуг. Разом з цим з матеріалів справи (свідоцтв по реєстрацію транспортних засобів) вбачається, що відповідачем надано послуги з реєстрації і постановки на облік лише відносно 3 (трьох) транспортних засобів, а саме 1. MOKAVTO, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 06.09.2019, 2. MOKAVTO, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 06.09.2019, 3. IVECO Dayli, реєстраційний номер [NUMBER] , дата реєстрації 11.09.2019. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобов`язання за договором у визначений строк не виконав, а саме не надав послуги з інформаційно-консультаційних послуг щодо шести транспортних засобів. Відповідно до п. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). З огляду на те, що положеннями Цивільного кодексу України не врегульовано питання повернення попередньої оплати за договором про надання послуг, суд приходить до висновку про застосування аналогії закону, зокрема ст. 693 Цивільного кодексу України. Так, згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 17/08-20 від 17.08.20, в якій вимагав повернути сплачені ним кошти за ненаданні послуги в сумі 34.800,00 грн. Дана вимога була надіслана відповідачу 25.08.2020 рекомендованою кореспонденцією № 0740027571046, що підтверджується наявними у справі фіскальним чеком, накладною та описом вкладення у цінний лист від 25.08.2020. Згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтернет вбачається, що 29.08.2020 відбулась невдала спроба вручити адресату поштове відправлення за номером 0740027571046 (вказано причину невручення - інші причини), та відправлення повернуто позивачу. Згідно з п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення. Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Отже, з огляду на викладене та враховуючи положення ст. 253 та ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України відповідач мав повернути кошти у строк до 07.09.2020 включно, що здійснено відповідачем не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу 34.800,00 грн сплачених за послуги, які фактично надано не було, тому вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню. Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки послуги не надав, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання. В зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення з надання послуг позивач просить суд стягнути з відповідача 6.000,00 штрафу. Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України. Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Пунктом 6.2 договору передбачено що виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 1.000,00 грн за кожний випадок порушення, по кожному транспортному засобу, який не був зареєстрований і поставлений на облік або був зареєстрований і поставлений на облік з порушенням строків вказаних в п. 3.2.4 даного договору. Оскільки мало місце неналежного виконання зобов`язань відповідачем щодо не здійснення реєстрації шести транспортних засобів, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 6.000,00 грн штрафу (за обґрунтованими розрахунками позивача). Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Д-Транс» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю. Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Резолютивна частина:
1. Позов задовольнити повністю. 2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Копил Сергія Васильовича ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Д-Транс» (07403, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 129-А, код ЄДРПОУ 33410353) 34.800 (тридцять чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. основного боргу, 6.000 (шість тисяч) грн 00 коп. штрафу, 2.102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України). Суддя В.В.Сівакова

Результат: granted