Вид судочинства: admin_offense
Суддя: Борейко О. Г.
Дата ухвалення: 2025-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
24 грудня 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області від [INFO] , після доопрацювання, надійшли адміністративні матеріали відносно військовослужбовця Військової частини [NUMBER] [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОДВ/Г №179 від 25 вересня 2024 року вбачається, що 25.09.2024 тимчасово виконуючим обов`язки командира роти резерву офіцерського складу військової частини [NUMBER] майором [PERSON] було виявлено 25.09.2024 о 08.00 год. капітана [PERSON] з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Тим самим капітан [PERSON] перебував 25.09.2024 на території базового табору військової частини [NUMBER] , а саме: [ADDRESS] в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Під час проходження медичного огляду капітан [PERSON] відмовився від проходження обстеження, що підтверджується висновком амбулаторного медичного огляду комунального некомерційного підприємства «Гайсинська ЦРЛ» №381 від 25.09.2024. Таким чином, [PERSON] , діючи в порушення вимог ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 25.09.2024 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Справа призначена до розгляду суддею на 25.12.2024. [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшло клопотання його захисника - адвоката Бедексєєвої В. Л. про відкладення розгляду справи та надання матеріалів справи для ознайомлення. Судове засідання відкладено на 02.01.2025. 27.12.2024 на адресу суду надійшло клопотання захисника - адвоката Бедексєєвої В.Л. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Також захисник звертає увагу на численні порушення та невідповідності, які містяться у матеріалах адміністративної справи №147/1400/24. Також 27.12.2024 на адресусуду надійшло клорпотання про здійснення судового розгляду справи, який відбудеть02.01.2025 о 10:00 годині за відсутності [PERSON] та його захисника - адвоката Бедексєєвої В. Л. Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку. Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Згідно із ч.1, ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. Оскільки, правопорушення, яке ставиться у вину [PERSON] було вчинено 25 вересня 2024 року, а тому, на момент розгляду справи (02.01.2025) закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю. Стосовно доводів захисника про численні порушення та невідповідності, які містяться у матеріалах адміністративної справи №147/1400/24, варто зазначити таке. Оскільки, відповідно до зазначеного протоколу адміністративне правопорушення [PERSON] було вчинено 25.09.2024 та не є триваючим, то строк давності накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, закінчився 25.12.2024. Крім того, суд звертає увагу, що на сьогодні не існує єдиної судової позиції з приводу того, чи потрібно визнавати винною особу у вчиненні адміністративного правопорушення у разі закриття справи у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Наприклад, у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 визначено, що вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Водночас розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Разом з тим, якщо на момент розгляду справи в суді закінчилися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд у разі заперечення особою своєї вини чи наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, та лише після цього закриває провадження у справі. У подальшому 07.11.2017 Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України (далі НКР при ВАСУ) на відміну від Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийняла Висновок «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У Висновку зазначено, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Окрім того, логічне тлумачення абз. 1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів це єдина необхідна підстава для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі вини особи у його вчиненні. Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття двох таких взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Врахувавши наявність вказаної вище юридичної невизначеності, суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні; відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якість закону»; якщо в національному законодавстві допущено неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, то національні органи мають застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід, тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Таким чином, суд керується принципом застосування до винної особи найбільш сприятливого закону, у зв`язку з чим провадження в цій справі слід закрити без підтвердження чи спростування вини [PERSON] на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за строком давності.

Резолютивна частина:
Клопотання захисника [PERSON] - адвоката Бедексєєвої Вікторії Леонідівни про закриття проваддження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП - задовольнити. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з часу її винесення у порядку передбаченому статтями 287 - 289 КУпАП. Суддя О. Г. Борейко

Результат: closed