Вид судочинства: commercial
Суддя: Дем`як Валентина Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-09-30 00:00:00+03

Обставини справи:
29.04.2010р. рішенням Нововолинського міського суду Волинської області стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та МПП «Берізка»на користь ПАТ «УкрСиббанк»692 687 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором № 11104249000 від 22.12.2006р. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 29.07.2010р. рішення Нововолинського міського суду від 29.04.2010р. залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 02.03.2011р. рішення Нововолинського міського суду від 29.04.2010р. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29.07.2010р. в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»до МПП «Берізка»про стягнення заборгованості за кредитним договором і понесених судових витрат скасувати, провадження у справі в цій частині закрити. У решті ухвалені у справі судові рішення залишити без змін. Верховним судом України в Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин (2009-2010р.р.) від 07.10.2010р. зазначено, що оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції (між юридичною особою і фізичною особою), і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства (між юридичними особами). Якщо на стадії відкриття провадження у справі допущена помилка, то суд при розгляді справи має закрити провадження в частині вимог, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України). Згідно з частиною першою ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частина перша ст. 2 ГПК України передбачає, що господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Частина перша ст. 12 ГПК України встановлює, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та підставність звернення ПАТ «УкрСиббанк»до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з МПП «Берізка» заборгованості за договором поруки № 11104249000/1 від 22.12.2006р. для захисту свого порушеного права. Як встановлено, 22.12.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (Кредитором) та [PERSON] (Позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №11104249000, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 600 000 грн. Згідно п. 1.3.1. Договору про надання споживчого кредиту № 11104249000 від 22.12.2006р. за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 17,5 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. У додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 11104249000 від 22.12.2006р., сторони встановили графік погашення кредиту. Згідно заяв на видачу готівки №26 від 22.12.2006р., №3, №5, №17 від 25.12.2006р., №3, № 10 від 26.12.2006р., №1 від 27.12.2006р., №24 від 22.01.2007р. банк перерахував, а [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 595 455 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконував, кредитних коштів не повертав. 29.01.2009р. позивачем було направлено на адресу [PERSON] вимогу за № 137-239/781 про дострокове повернення кредиту за договором № 11104249000 від 22.12.2006р. Проте, вимога про сплату заборгованості залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Отже, станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] перед Кредитором становить 853 446 грн. 41 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. суми неповернутого тіла кредиту, 353 453 грн. 07 коп. прострочених процентів за користування кредитним коштами. Згідно п. 7.1. договору № 11104249000 від 22.12.2006р. Позичальник за порушення термінів погашення будь яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Користуючись правом вимагати сплати пені за прострочення платежів, встановлених договором № 11104249000 від 22.12.2006р., Банк здійснив її нарахування за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.12.2010р. по 02.06.2011р. в сумі 9 508 грн. 87 коп.; за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за цей же період 22 332 грн. 79 коп., всього: 31 841 грн. 66 коп. 22.12.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк»(Кредитором), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»(відповідно до Статуту в новій редакції, зареєстрованого 18.12.2009р.) та Малим приватним підприємством «Берізка»(Поручителем) було укладено договір поруки № 11104249000/1. Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх волевиявлення на укладення, предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Поручитель зобовязався перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] з усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору №11104249000 від 22.12.2006р., укладеного між Кредитором та Боржником, які існують в теперішній час та такими, що можуть виникнути в майбутньому. Станом на 02.06.2011р. загальна сума заборгованості договором про надання споживчого кредиту №11104249000 від 22.12.2006р. складає 885 288 грн. 07 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.. На підставі п.1.4. Договору поруки поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов'язань. Терміном виконання основного зобовязання сторони встановили 22.12.2017р., якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інший термін виконання такого зобовязання. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.2.2. Договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Вимогою від 29.01.2009р. за №137-239/780, Банк просив відповідача сплати прострочену заборгованість за кредитним договором, однак відповідач і після отримання зазначеної вимоги (факт отримання підтверджується підписом [PERSON] на поштовому повідомлені) своїх зобов'язань у встановлений строк не виконав. Враховуючи викладене, позов підставний та підлягає до задоволення в сумі 885 288 грн. 07 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.. Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті державного мита в сумі 8 852 грн. 88 коп. та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на нього. Господарський суд,

Резолютивна частина:
апеляційну скаргу відповідача [PERSON] та особи, яка приєдналась до апеляційної скарги малого приватного підприємства «Берізка»відхилити, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2010 року в даній справі залишити без змін. Вказана ухвала була оскаржена [PERSON] та МП «Берізка»до Верховного суду України. 02.03.2011р. Верховного Суду України ухвалив: касаційну скаргу задовольнити частково. Рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 29.04.2010 року та Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29.07.2010 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»до малого приватного підприємства «Берізка»про стягнення заборгованості за кредитним договором і понесених судових витрат скасувати, провадження у сапові в цій частині закрити. У решті - ухвалені у справі судові рішення залишити без змін. Враховуючи викладене, відповідач зазначає, що закриття провадження у цивільній справі є одним із способів закінчення справи без постановлення судового рішення і здійснюється за трьома групами підстав. В усіх перелічених випадках справа підлягає закриттю, тому що при прийнятті заяви були порушені вимоги ст. 120 ЦПК, тобто у відкритті справи слід було відмовити, але справу було відкрито і тому провадження по ній має бути закрито. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.Якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити в позові та припинити провадження у вказаній справі. Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд- встановив: 29.04.2010р. рішенням Нововолинського міського суду Волинської області стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та МПП «Берізка»на користь ПАТ «УкрСиббанк»692 687 грн. 67 коп. заборгованості за кредитним договором № 11104249000 від 22.12.2006р. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 29.07.2010р. рішення Нововолинського міського суду від 29.04.2010р. залишено без змін. Ухвалою Верховного суду України від 02.03.2011р. рішення Нововолинського міського суду від 29.04.2010р. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29.07.2010р. в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»до МПП «Берізка»про стягнення заборгованості за кредитним договором і понесених судових витрат скасувати, провадження у справі в цій частині закрити. У решті ухвалені у справі судові рішення залишити без змін. Верховним судом України в Узагальненні судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин (2009-2010р.р.) від 07.10.2010р. зазначено, що оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції (між юридичною особою і фізичною особою), і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства (між юридичними особами). Якщо на стадії відкриття провадження у справі допущена помилка, то суд при розгляді справи має закрити провадження в частині вимог, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України). Згідно з частиною першою ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Частина перша ст. 2 ГПК України передбачає, що господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Частина перша ст. 12 ГПК України встановлює, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та підставність звернення ПАТ «УкрСиббанк»до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з МПП «Берізка» заборгованості за договором поруки № 11104249000/1 від 22.12.2006р. для захисту свого порушеного права. Як встановлено, 22.12.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (Кредитором) та [PERSON] (Позичальником) було укладено договір про надання споживчого кредиту №11104249000, згідно з умовами якого Банк зобов'язався надати [PERSON] кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 600 000 грн. Згідно п. 1.3.1. Договору про надання споживчого кредиту № 11104249000 від 22.12.2006р. за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 17,5 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. У додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту № 11104249000 від 22.12.2006р., сторони встановили графік погашення кредиту. Згідно заяв на видачу готівки №26 від 22.12.2006р., №3, №5, №17 від 25.12.2006р., №3, № 10 від 26.12.2006р., №1 від 27.12.2006р., №24 від 22.01.2007р. банк перерахував, а [PERSON] отримав кредитні кошти в розмірі 595 455 грн. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконував, кредитних коштів не повертав. 29.01.2009р. позивачем було направлено на адресу [PERSON] вимогу за № 137-239/781 про дострокове повернення кредиту за договором № 11104249000 від 22.12.2006р. Проте, вимога про сплату заборгованості залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Отже, станом на день розгляду справи заборгованість [PERSON] перед Кредитором становить 853 446 грн. 41 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. суми неповернутого тіла кредиту, 353 453 грн. 07 коп. прострочених процентів за користування кредитним коштами. Згідно п. 7.1. договору № 11104249000 від 22.12.2006р. Позичальник за порушення термінів погашення будь яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим договором, зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Користуючись правом вимагати сплати пені за прострочення платежів, встановлених договором № 11104249000 від 22.12.2006р., Банк здійснив її нарахування за несвоєчасне повернення кредиту за період з 03.12.2010р. по 02.06.2011р. в сумі 9 508 грн. 87 коп.; за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами за цей же період 22 332 грн. 79 коп., всього: 31 841 грн. 66 коп. 22.12.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк»(Кредитором), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»(відповідно до Статуту в новій редакції, зареєстрованого 18.12.2009р.) та Малим приватним підприємством «Берізка»(Поручителем) було укладено договір поруки № 11104249000/1. Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх волевиявлення на укладення, предметом судового розгляду не був, в судовому порядку недійсним не визнавався. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, Поручитель зобовязався перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] з усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору №11104249000 від 22.12.2006р., укладеного між Кредитором та Боржником, які існують в теперішній час та такими, що можуть виникнути в майбутньому. Станом на 02.06.2011р. загальна сума заборгованості договором про надання споживчого кредиту №11104249000 від 22.12.2006р. складає 885 288 грн. 07 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.. На підставі п.1.4. Договору поруки поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов'язань. Терміном виконання основного зобовязання сторони встановили 22.12.2017р., якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інший термін виконання такого зобовязання. Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до п.2.2. Договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на 10 робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Вимогою від 29.01.2009р. за №137-239/780, Банк просив відповідача сплати прострочену заборгованість за кредитним договором, однак відповідач і після отримання зазначеної вимоги (факт отримання підтверджується підписом [PERSON] на поштовому повідомлені) своїх зобов'язань у встановлений строк не виконав. Враховуючи викладене, позов підставний та підлягає до задоволення в сумі 885 288 грн. 07 коп., з них: 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами.. Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті державного мита в сумі 8 852 грн. 88 коп. та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на нього. Господарський суд, керуючись, ст. 553 ЦК України, ст.ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 ГПК України вирішив: 1. Позов задовольнити повністю в сумі 885 288 грн. 07 коп. 2. Стягнути з Малого приватного підприємства «Берізка»(45400, Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Лісна, 17, код ЄДРПОУ 13346220) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61050, м. Харків, пр.. Московський, 60, р/р №29090000000113, МФО 351005, код ЄДРПОУ 09807750) 499 993 грн. 34 коп. основного боргу, 353 453 грн. 07 коп. несплачених процентів за користування кредитними коштами, 9 508 грн. 87 коп. пені за несвоєчасне повернення тіла кредиту, 22 332 грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами та 8 852 грн. 88 коп. витрат на оплату державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення господарського суду, відповідно до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу. Суддя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В. М. Дем`як Повний текст рішення складено та підписано 30.09.11

Результат: partial