Вид судочинства: administrative
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2021-01-04 00:00:00+02

Обставини справи:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до фермерського господарства "Камелот-Агро" (далі - ФГ "Камелот-Агро", відповідач) про стягнення податкового боргу. Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на дату звернення до суду у відповідача наявний податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 172147,20 грн., який відповідач у добровільному порядку не сплачує. Ухвалою суду від 02.11.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Окрім того, цією ухвалою встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечення, зокрема визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 04.11.2020 року секретарем судового засідання повідомлено відповідача за допомогою засобів телефонного зв`язку про відкриття провадження у справі та про можливість самостійно отримати копію зазначеної ухвали у приміщенні Вінницького окружного адміністративного суду, про що складено телефонограму. Відповідно до довідки, що міститься в матеріалах справи телефонограму прийняв уповноважена особа [PERSON] . За таких обставин, враховуючи положення статті 129 КАС України, суд вважає, що ФГ "Камелот-Агро" належним чином повідомлено про розгляд справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. У свою чергу суд вивчивши матеріали справи вважає за можливе розглянути її за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд установив, що ФГ "Камелот-Агро" як суб`єкт підприємницької діяльності зареєстроване 07.02.2017 року, перебуває на податковому обліку та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Згідно з довідкою про суму податкового боргу платника податків станом на 26.10.2020 року за відповідачем рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 172147,20 грн., з них 150854,38 грн. - основний платіж, 21277,85 грн. - штрафної санкції та 14,97 грн. - пеня. Податковий борг виник 30.09.2019 року у результаті самостійно поданих податкових декларацій з плати за землю від 18.02.2019 року та від 19.02.2020 року, а також винесених податкових повідомлень-рішень: №0069615304 від 11.11.2019 року про застосування штрафу у сумі 283,48 грн., №0069585304 від 11.11.2019 року про застосування штрафу у сумі 5716,52 грн., №0077025304 від 19.11.2019 року про застосування штрафу у сумі 8291,31 грн., №0077035304 від 19.11.2019 року про застосування штрафу у сумі 508,69 грн., №0004615304 від 14.02.2020 року про застосування штрафу у сумі 6477,85 грн. Заборгованість у сумі 172147,20 грн. також підтверджується карткою особового рахунку платника податків. З метою стягнення податкового боргу ГУ ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з цим адміністративним позовом. Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив із наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України). Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу. Згідно з пунктами 15.1-15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами. Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом, та законами з питань митної справи. Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове зобов`язання згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк). Підпунктом 14.1.175 статті 14 ПК України передбачено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Статтею 31 ПК України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. За приписами частин 1-3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. В силу положень пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками податку за землю є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Об`єктами оподаткування (статті 270 ПК України) є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності. Згідно з приписами статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу. Пунктом 286.2 статті 286 ПК України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. На підставі вищевказаних норм відповідач подавав податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2019-2020 роки. У вказаних деклараціях ФГ "Камелот-Агро" самостійно визначило податкове зобов`язання з орендної плати за землю за 2019 рік в розмірі 171495,77 грн. зі сплатою по 14291,31 грн. щомісячно, за 2020 рік також в розмірі 171495,77 грн. зі сплатою по 14291,31 грн. Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків. Таким чином, самостійно визначене податкове зобов`язання відповідача з орендної плати за землю з юридичних осіб, зазначене ним в податкових деклараціях за 2019-2020 роки, є узгодженим з дня подання таких декларацій. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України). За приписами пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. Однак, в порушення вказаних вище норм відповідач у встановлений строк суму податкового зобов`язання повністю не погасив, внаслідок чого утворилася заборгованість з орендної плати за землю з юридичних осіб за 2019-2020 роки в сумі 150854,38 грн. основного платежу. Крім того, відповідачем не були сплачені штрафні санкції відповідно до податкових повідомлень-рішень №0069615304 від 11.11.2019 року, №0069585304 від 11.11.2019 року, №0077025304 від 19.11.2019 року, №0077035304 від 19.11.2019 року, №0004615304 від 14.02.2020 року. Відповідно до пункту 54.5 статті 54 ПК України якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом. Відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Пунктом 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. Судом також встановлено, що податкові повідомлення-рішення №0069615304 від 11.11.2019 року, №0069585304 від 11.11.2019 року вручені відповідачу 23.11.2019 року. У свою чергу податкові повідомлення-рішення №0077025304 від 19.11.2019 року, №0077035304 від 19.11.2019 року вручені останньому 29.11.2019 року. Зазначене підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи. Доказів оскарження чи скасування вказаних податкових повідомлень-рішень суду не надано. Згідно із статтею 129 ПК України після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Таким чином за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб відповідачу була нарахована пеня в сумі 14,97 грн. Згідно з вимог підпункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, контролюючим органом сформовано податкову вимогу форми "Ю" за № 3472-53 від 27.08.2019 року, згідно якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 27.08.2019 року становила 89120,88 грн. (а. с. 18). Вимога отримана відповідачем 19.09.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до приписів пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається). На підставі вищенаведеного контролюючим органом інших вимог платнику не надсилалося. Відомості про оскарження відповідачем податкової вимоги форми "Ю" № 3472-53 від 27.08.2019 року в суду відсутні. Таким чином, суд встановив, що у відповідача наявний податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 172147,20 грн., який відповідач у добровільному порядку не сплачує. Станом на день розгляду даної справи в суді доказів сплати відповідачем податкового боргу в добровільному порядку не надано. Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини Згідно з вимогами пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів з платника податків проводиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надсилання такому платнику податкової вимоги. Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у відповідача податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову. Згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи те, що свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача на стягуються.

Резолютивна частина:
Адміністративний позов задовольнити повністю. Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фермерське господарство "Камелот-Агро" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 172147,20 грн. (сто сімдесят дві тисячі сто сорок сім гривень двадцять копійок). Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 код ЄДРПОУ 43142454) Відповідач: фермерське господарство "Камелот-Агро" (с. Спичинці, Погребищенський район, Вінницька область, 22250, код ЄДРПОУ 41131532) Рішення в повному обсязі виготовлено: 04.01.2021 року. Суддя Бошкова Юлія Миколаївна

Результат: granted