Вид судочинства: commercial
Суддя: Бєлік Вікторія Геннадіївна
Дата ухвалення: 2018-01-11 00:00:00+02

Обставини справи:
Між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (далі-позивача, постачальник) та Комунальним підприємством "Райводоканал" Новомосковського району (далі-відповідач, споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 746 від 19.06.2008р. Предметом Договору є продаж Постачальником електричної енергії Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 1538 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем, та "Загальна схема електропостачання", які є невідємною частиною даного договору або інша межа обумовлена окремим додатком до договору. В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України. Відповідно до п.2.3.3. договору споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків" та додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії". Відповідно до п.1 додатку 3 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковий період встановлюється місяць з 19 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Обсяги використаної електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показами розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання. Згідно п. 7.6. договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюється Акт про використану електричну енергію та Акт контролю електричної потужності. Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував свої зобов'язання за договором, що підтверджується Актами про фіксацію приладів обліку станом на кінець розрахункового періоду за період червень - липень, вересень 2017, рахунками-розшифровками за період червень - липень, вересень 2017, актом про використану електричну енергію за серпень 2017, та виставленими Постачальником на підставі цього рахунками на оплату і червня 2017р. по вересень 2017р. включно. Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (далі - Правила, ПКЕЕ). Згідно п.6.1 Правил затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 з подальшими змінами та доповненнями (далі - Правила), Розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. У відповідності до п. 1 Додатку 3 до Договору, розрахунковим періодом встановлюється місяць з 19 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. Пунктом 4 Додатку № 3 до Договору визначено, що Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використаної в розрахунковому періоді електричної енергії на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом доби після подання Акту про використану електричну енергію відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, згідно п. 2.2 цього Додатку, або за остаточним рахунком нарахованим згідно п. 2.3. цього Додатку, протягом 5 операційних банківських днів з дня отримання рахунку. Пунктом 2 Додатку 3 до Договору встановлено, що обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показами засобів розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених Правилами користування електричною енергією. Відповідно до п. 10.2 Правил користування електричною енергією, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно до Додатку 12 Порядок розрахунків та умови користування Споживачем інтернет-сервісом Личньш кабинет юридического потребителя (укладеного Додатковою угодою № 1/02 від 24.02.2015р.), Сторони погодили обмін через інтернет в електронному вигляді звітними та розрахунковими документами, за наявності електронного цифрового підпису. Таким чином, згідно з підписаними Актами про фіксацію показів приладів обліку за активну електроенергію за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП) через інтернет-сервіс, Відповідачу були надані рахунки на оплату за поставлену активну електроенергію, отримання яких підтверджується електронним цифровим підписом уповноваженої особи Споживача. Проте, відповідач виставлені рахунки за спожиту активну електроенергію сплачував не в повному обсязі, в наслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за активну електроенергію за червень - вересень 2017 у розмірі 2 831 983,02 грн. Під час розгляду справи позивачем було зменшено позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу. Станом на момент винесення рішення суду, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог від 07.12.2017р. № 72194/1001 та від 05.01.2018р. № 943/1001 сума основного боргу складає 999 247,09 грн. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України. Представник відповідача в судовому засіданні доказів сплати суми боргу, або заперечень щодо її розміру не надав. Отже, сума основного боргу підлягає стягненню в сумі заявленій позивачем, а саме: 999 247,09 грн. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Пунктом 4.2.1. договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3. -2.3.4. цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком. Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати. За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення за загальний період з 12.07.2017 по 18.10.2017 складає 84 323,85 грн. (а.с. 14). Що стосується пені, то як вбачається з матеріалів справи, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі 84 323,85 грн. Однак, 11.01.2018 відповідач подав до суду заяву, в якій просить зменшити розмір пені за несвоєчасну сплату боргу за використану спожиту електричну енергію відповідачем на 80 %. Вказане клопотання відповідач обґрунтовує винятковими обставинами, викладеними у даній заяві, посилаючись, зокрема, на наступні обставини. На момент подання позовної заяви сума основного боргу за спожиту електроенергію сплачена частково. Фінансовий стан відповідача залишається вкрай важким. КП "Райводоканал" Новомосковського району, є бюджетною організацією і фінансується за рахунок Державного бюджету України. Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини справи та з метою збереження балансу інтересів обох сторін спору, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача, зменшивши розмір пені на 30 %. При цьому суд враховує те, що відповідач є бюджетною організацією та фінансується за рахунок Державного бюджету України. Суд бере до уваги важкий фінансовий стан відповідача, значну дебіторську та кредиторську заборгованості. Крім цього, суд враховує той факт, що на момент звернення позивача з позовом до суду сума основного боргу відповідачем перед позивачем була частково погашена. Сума пені, що підлягає стягненню складає 59 026,70грн. За приписами ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 12.07.2017 по 18.10.2017 у розмірі 10 118,87 грн. та інфляційних втрат за період з серпня по вересень у розмірі 21 145,95 грн. Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних в сумах. Визначених позивачем. Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача частково у загальному розмірі 1 089 538,61 грн., який складається з сум: 999 247,09 грн. - основного боргу, 59 026,70 грн. - пені, 10 118,87 грн. - 3% річних, 21 145,95 грн. - інфляційних втрат. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача. Загальні питання повернення сплачених сум судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону №484-VIII від 22.05.2015р., яка набрала чинності 01.09.2015р. Зокрема, вказаною статтею визначено вичерпний перелік підстав повернення судового збору, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 2, 3 Закону України "Про судовий збір", у випадках, встановлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, в ч. 1 цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що позивачу слід повернути надмірно сплачений судовий збір з Державного бюджету України за подання позовної заяви у розмірі 27 491,07 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № [NUMBER] від 06.11.2017 у розмірі 44 213,60 грн. На підставі викладеного,

Резолютивна частина:
Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Комунального підприємства "РАЙВОДОКАНАЛ" Новомосковського району (51221, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Степова, 1, код ЄДРПОУ 35323645) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, код ЄДРПОУ 23359034) - 999 247,09 грн. - основного боргу, 59 026,70 грн. - пені, 10 118,87 грн. - 3% річних, 21 145,95 грн. - інфляційних втрат та 16 722,53 грн. витрати по сплаті судового збору. В решті позову відмовити. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. Повернути Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, код ЄДРПОУ 23359034) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у сумі 27 491,06 грн., перерахований платіжним дорученням № [NUMBER] від 06.11.2017, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/9738/17. Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19.01.2018. Суддя [PERSON]

Результат: partial