Вид судочинства: commercial
Суддя: Мірошниченко М.В.
Дата ухвалення: 2019-01-14 00:00:00+02

Обставини справи:
Згідно з рішенням позачергових загальних зборів Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" від 01.11.2018 р., оформлених протоколом № 24, змінено повне найменування товариства з Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" на Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат". Відповідно до статуту Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", затвердженого 01.11.2018 р. позачерговими загальними зборами Публічного акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" є юридичною особою із новим найменуванням. Публічне акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", створеного шляхом перетворення Державного підприємства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат". Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" є правонаступником усіх прав та обов'язків Державного підприємства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат". Тип товариства - публічне акціонерне товариство. Згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.11.2018 р., Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" має ідентифікаційний код юридичної особи: 00194122. Враховуючи наведене, суд ухвалив позивачем у справі № 908/1922/18 вважати Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", код ЄДРПОУ: 00194122. 25.05.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (комітент за договором, позивач), новим найменуванням якого є Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", та Фізичною особою - підприємцем Кузьменко Оленою Василівною (комісіонер, відповідач) укладений договір комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-110, за умовами якого комісіонер від імені та за дорученням комітента зобов'язався реалізовувати послуги з тимчасового розміщення (проживання) (послуги з прийому, розміщення та комплексного обслуговування споживачів послуг (надалі - клієнтів), а комітент зобов'язався виплатити комісіонеру винагороду у розмірі та порядку, визначеному умовами цього договору (п. 1.1 договору). Згідно п. 1.2 договору, місце надання послуг: Запорізька обл., Якимівський р-н, смт. Кирилівка, Федотова коса, база відпочинку «Радісна». У розділі 2 договору сторони встановили права та обов'язки сторін. Відповідно до п. 2.1.2 комісіонер зобов'язався щомісяця надавати комітенту звіти про виконання договору, у яких вказувати кількість проданих послуг, їх фактичну вартість, суму виторгу від продажу за минулий місяць. Строк надання звіту: не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним. Одночасно зі звітом комісіонер надає акт наданих послуг та рахунок-фактуру на розмір комісійної винагороди. Комітент протягом 10 днів зобов'язаний направити комісіонерові заперечення, якщо такі є. Після закінчення зазначеного строку звіт комісіонера вважається прийнятим. Ненадання звіту комісіонером у зазначений строк, є підставою для відмови у виплаті винагороди комісіонерові за поточний місяць. Згідно п.п. 3.5, 3.7 клієнт оплачує послуги з розміщення через комісіонера. Кошти, отримані комісіонером від клієнта при розрахунках за послуги, є власністю комітента. Оплата за послуги з розміщення, отримана від клієнта за цим договором, здійснюється комісіонером шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок комітента не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним. Розмір щомісячної винагороди комісіонера складає 100 грн., яка сплачується комітентом на підставі підписаного акту наданих послуг та рахунку протягом 15 днів з часу отримання звіту (п. 3.8). Згідно п. 7.1 договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 05.09.2018 р. На виконання умов договору № ЗАлК-Д-2018-110 позивачу перераховано суму 215864,00 грн., що підтверджується банківською випискою № Z-00000136 за 14.08.2018 р. Листом від 22.08.2018 р. вих. № 011-0605 позивач повідомив відповідача про прийняття рішення про розірвання з 03.09.2018 р. договору комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-287 від 25.05.2018 р. у зв'язку з невиконанням останнім вимоги п. 2.1.2 договору (щодо щомісячного надання звітів). Лист направлений відповідачу 23.08.2018 р., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа. Листом від 18.09.2018 р. вих. № 011-0669 позивач вимагав у відповідача виконати вимогу п. 2.1.2 договору та надати у найкоротші строки звіти про виконання умов договору комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-287 від 25.05.2018 р. Лист направлений відповідачу 18.09.2018 р., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа. Листом від 21.09.2018 р. вих. № 011-0677 позивач повідомив відповідача про допущення описки у листах від 22.08.2018 р. № 011-0605, від 18.09.2018 р. № 011-0669 стосовно зазначення номеру договору (замість № ЗАлК-Д-2018-110 зазначено № ЗАлК-Д-2018-287). Вказав, що між сторонами не існує інших договірних відносин, договір комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р. фактично був розірваний на підставі листа від 22.08.2018 р. вих. № 011-0605. Лист направлений відповідачу 21.09.2018 р., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа. Відповідей відповідача на вказані листи матеріали дійсної справи не містять. Після відкриття провадження у дійсній справі, позивачу перераховано на виконання умов договору № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р. суму 56111,00 грн. Проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими виходячи з такого. За приписами ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань. Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зміст договору, відповідно до ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що договір комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р. укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підпис з боку позивача засвідчений печаткою юридичної особи, що відповідає приписам статей 207, 208 Цивільного кодексу України. Сторонами погоджені всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого договору, у силу приписів ст. 629 ЦК України, є обов'язковим. Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим. Пунктом 2.1.2 договору № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р., який покладений у підставу позову, сторони визначили обов'язок відповідача (комісіонера) щомісячно надавати позивачу (комітенту) звіти про виконання договору; строк надання звіту: не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним. Станом на час розгляду дійсної справи, відповідачем не спростовано доводи позивача, суду не представлено доказів того, що відповідач виконав умови, встановлені п. 2.1.2 договору № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р. Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За наведених обставин та правових норм суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано доказів виконання п. 2.1.2 спірного договору, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень. Від відповідача не надходило жодних клопотань, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. На підставі викладеного вище, позов задовольняється судом повністю у зв'язку з його обґрунтованістю та доведеністю.

Резолютивна частина:
Позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" до Фізичної особи - підприємця Кузьменко Олени Василівни задовольнити повністю. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця Кузьменко Олену Василівну ([ADDRESS], індивідуальний податковий номер [NUMBER]) виконати зобов'язання в натурі, а саме: умови пункту 2.1.2 договору комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р. надавши Акціонерному товариству "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 15, код ЄДРПОУ 00194122) звіти про виконання договору комісії на реалізацію послуг № ЗАлК-Д-2018-110 від 25.05.2018 р., у яких вказати кількість проданих послуг, їх фактичну вартість, суму виторгу від продажу за період з 25.05.2018 р. по 03.09.2018 р. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кузьменко Олени Василівни ([ADDRESS], індивідуальний податковий номер [NUMBER]) на користь Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (69032, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 15, код ЄДРПОУ 00194122) 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 15 січня 2019 р. Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua. Суддя М.В. Мірошниченко

Результат: granted