Вид судочинства: civil
Суддя: Цішковський В. А.
Дата ухвалення: 2023-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
У листопаді 2021 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Сакенов Ю.К. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить: встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у період з 01.01.2004 року по 15.01.2020 року, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу; визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна із [PERSON] право власності на Ѕ частину майна. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у період з 05.06.1994 року по 15.01.2020 року позивачка жила разом з [PERSON] по [ADDRESS] , як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. У цей період вони разом вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки сільськогосподарського призначення, садили пшеницю, ячмінь, яку збирали та використовували для особистого підсобного господарства (тримали бики, свині, качки, кури, гуси, коні, корови). Молоко від корів здавали заготовачам, а гроші йшли до спільного бюджету. Відповідно до паспортів великої рогатої худоби [PERSON] у період спільного проживання сторін була власником корів. 17.08.2005 року [PERSON] було видано Державний акт серії ХМ № 031252 на право власності на земельну ділянку площею 3,65 га, яка розташована на території Ладигівської сільської ради Хмельницької області. Крім того, 30.07.2018 року на підставі договору купівлі-продажу сторонами було придбано земельну ділянку за кадастровим номером 6824285000:03:018:0207 площе 3,0558 га, яка також розташована на території Ладигівської сільської ради Хмельницької області, право власності на яку було зареєстровано за [PERSON] . Зазначені земельні ділянки сторони самостійно обробляли і збирали урожай, який використовували для власного господарства. Для цього сторони придбали наступну сільськогосподарську техніку: трактор «Беларус-82» 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] - 30 0000 грн.; комбайн СК - 5М, номерний знак [NUMBER] - 16 000 грн; причеп тракторний, номерний знак [NUMBER] - 5 000 грн.; причеп тракторний, номерний знак [NUMBER] - 5 000 грн.; пристрій для тюкування сіна - 8 0000 грн.; культиватори - 2 шт. - по 12 000 грн. кожний; дискові борони - 4 500 грн.; сівалку зернову - 8 000 грн.; гнойорозкидач - 4 0000 грн.; плуг - 8 000 грн.; грабарка для сіна - 5 000 грн.; КПІ - трав`яний комбайн - 3 500 грн. У період спільного проживання [PERSON] мала свій заробіток, оскільки працювала у дослідному господарстві «Ладиги», згодом працювала дояркою в КСП «Ладиги» Старокостянтинівського району Хмельницької області. [INFO] в сторін народився син [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . 06.12.1996 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав стару хату по [ADDRESS] . 09.06.2004 року [PERSON] за договором дарування отримав у власність жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Відповідно до рішення №5 виконкому Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 10.06.2008 року [PERSON] надано дозвіл на переобладнання житлового будинку по [ADDRESS] під літню кухню, а веранду під хлів з правом об`єднання двох будинковолодінь по [ADDRESS] та по [ADDRESS] в одне будинковолодіння та присвоєння єдиної поштової адреси [ADDRESS] . Домоволодіння по [ADDRESS] знесено та побудовано житловий будинок, два ганки, баня, хлів, які збудовано згідно дозволу на виконання будівельних робіт №167 від 10.04.2009 року. Позивач посилається на те, що домоволодіння по [ADDRESS] побудовано після 01.01.2004 року, коли набрали чинності норми СК України. 28.04.2012 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] виданому виконкомом Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] зареєстрував право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Крім цього біля будинку сторони побудували хлів та баню. Між тим сторони ще до 2019 року разом продовжували робити там ремонтні роботи. Таким чином позивач просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] у період з 01.01.2004 року по 15.01.2020 року як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки інститут спільного проживання осіб, як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. Тому вказаний факт може бути встановлений лише з 01 січня 2004 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON] - адвокат Сакенов Ю.К. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та зазначив, що інститут спільного проживання осіб, як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство СК України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності ЦК України, а тому слід встановити факт спільного проживання між сторонами, а набуте під час спільного проживання майно визнати спільним сумісним майно та за [PERSON] визнати право власності на Ѕ цього майна. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Віхерко Н.О. зазначили, що факт проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] заперечує, оскільки проживали сторони кожний окремо за місце своєї прописки, будь-якого спільного господарства не вели, спільних коштів не мали, техніку, худобу, землю та будинок відповідач придбав за власні кошти, а також за власні кошти зробив у будинку ремонт. Крім того, відповідач підтвердив що із позивачкою мають спільного сина [PERSON] [INFO] , який проживає та прописаний із відповідачем. Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. За приписами ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із чч.1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч.1 ст.36 цього кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Також, згідно ст.77 ЦПК України докази мають бути належними, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. З урахуванням зазначеного, вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України). У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки». Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає у [ADDRESS] . А відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом із ним зареєстрований син [PERSON] . Також встановлено, що [INFO] в сторін народився син [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 28.01.1998 року. Відповідно до акту характеристики від 06.11.2021 року складеного старостою Ладигівського старосинського округу № 2 Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, [PERSON] проживала з [INFO] з [PERSON] однією сім`єю та у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак, суд не бере до уваги вказаний документ, оскільки він не є допустимим, достатнім доказом у справі та суперечить іншим матеріалам справи. Зокрема, позивачем було надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 282756603 від 03.11.2021 року, згідно якого вбачається, що за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6824285000:03:018:0207 площе 3,0558 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ладигівської сільської ради Хмельницької області, на підставі договору купівлі-продажу від 30.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області Лавутою Т.О. (далі - договір купівлі-продажу від 30.07.2018 року). Позивач посилається, що вказану земельну ділянку сторонами було придбано за спільний бюджет, проте із досліджено вказаного договору купівлі-продажу від 30.07.2018 року, де продавцем є [PERSON] , від імені якого діє позивач [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої Капраловою С.Д. нотаріусом нотаріального округу міста Сургут Ханти - Мансинського округу - Югри Тюменської області, від 22.11.2017 року та зареєстрованої в реєстрі за № 02-04/3/3035, іменованої як «представник продавця», та з другої сторони [PERSON] , іменований як «покупець». Предметом договору є земельна ділянка площею 3,0558 га, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, Ладигівська сільська рада. Пунктом 5.10 договору купівлі-продажу від 30.07.2018 року передбачено, що зміст заяви покупця про те, що у зареєстрованому шлюбі він не перебуває, і ні з ким не проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу , гроші, які витрачаються на купівлю земельної ділянки, яка є предметом даного договору, належать йому особисто, доведено до відома продавця до підписання даного договору. А тому сторони вказаного договору були ознайомлені із умовами договору та прийняті ними, що підтверджується власними підписами, а саме представника продавця - [PERSON] , та покупця - [PERSON] . Твердження [PERSON] , що разом із [PERSON] було придбано за спільні кошти спірну земельну ділянку не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та суперечать нормам законодавства України, оскільки вони виступають окремими сторонами у договорі. Крім того, вказаний договір повністю підтверджує позицію відповідача, що станом на 30.07.2018 року він ні з ким не проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а гроші, які витрачав на купівлю земельної ділянки, яка є предметом даного договору, належать відповідачу особисто. Судом також встановлено, що 06.12.1996 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] , у вказаному договорі, діє по дорученню від імені [PERSON] , що посвідчений Ладигівською сільською радою. Договір підписаний двома сторонами, зокрема позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] та посвідчений Шовтенко Н.П. приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного округу, зареєстровано в реєстрі за № 1766. Крім того, вказаний договір повністю підтверджує позицію відповідача, що станом на 06.12.1996 року він гроші, які витрачав на купівлю будинку, який є предметом даного договору, належать відповідачу особисто. Також, судом встановлено, що 09.06.2004 року [PERSON] за договором дарування отримав у власність жилий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] . [PERSON] , у вказаному договору, діє по дорученню від імені [PERSON] , що посвідчений Ладигівською сільською радою. Договір підписаний двома сторонами, зокрема позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] та посвідчений Голуб О.Є. приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного округу, зареєстровано в реєстрі за № 1492. Крім того, вказаний договір повністю підтверджує позицію відповідача, що станом на 09.06.2004 року він гроші, які витрачав оформлення даного договору дарування, належать відповідачу особисто. Крім того, судом встановлено, що відповідно до рішення №5 виконкому Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 10.06.2008 року [PERSON] надано дозвіл на переобладнання житлового будинку по [ADDRESS] під літню кухню, а веранду під хлів з правом об`єднання двох будинковолодінь по [ADDRESS] та по [ADDRESS] в одне будинковолодіння та присвоєння єдиної поштової адреси [ADDRESS] . Домоволодіння по [ADDRESS] знесено та побудовано житловий будинок, два ганки, баня, хлів, які збудовано згідно дозволу на виконання будівельних робіт №167 від 10.04.2009 року. 28.04.2012 року на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] виданому виконкомом Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області [PERSON] зареєстрував право власності на домоволодіння по [ADDRESS] . Також судом встановлено, що згідно постанови Старокостянтинівського районного суду від 10.02.2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за те, що 15.01.2020 року він вчинив домашнє насильство відносно співмешканки [PERSON] . Однак, вказана постанова не є допустимим та достатнім доказом для встановлення факту проживання сторін по справі однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки не містить посилання наявність спільного бюджету чи спільного ведення господарства, чи інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, а також суперечить наведеним вище матеріалам справи. Допитаний свідок в порядку забезпечення позову [PERSON] , яка підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом із 1998 року по 2020 рік у с. Ладиги Хмельницького району, та у них народився син [PERSON] . Про їх спільне життя, зокрема, що вони обробляли разом землю, купували техніку, тримали корови знає зі слів свахи позивачки [PERSON] . Проте, суд не бере до уваги покази вказаного свідка, оскільки вказані обставини [PERSON] відомі зі слів позивача по справі, що викликає у суду обґрунтовані сумніви у їх достовірності, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Крім того, суд не бере до уваги покази свідків [PERSON] , який є братом позивачки [PERSON] , та покази свідка [PERSON] , яка є дочкою позивачки [PERSON] , оскільки вказані свідки підтвердили в судовому засіданні, що вони мають неприязні відносини із відповідачем [PERSON] , та всі відомості про проживання та придбання майна сторонами по справі їм відомі за слів зі слів позивача, що викликає у суду обґрунтовані сумніви у їх достовірності, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Також, допитана свідок [PERSON] , яка підтвердила, що вона із [PERSON] зустрічались відкрито із 2014 року та офіційно одружилися в липні 2022 року, однак про відносини [PERSON] із [PERSON] їй нічого не відомо. Крім того, [PERSON] зазначає, що вона спільно із відповідачем придбали для оброблення наявних в них земель, наступну сільськогосподарську техніку: трактор «Беларус-82» 2013 року випуску, номерний знак [NUMBER] - 30 0000 грн.; комбайн СК - 5М, номерний знак [NUMBER] - 16 000 грн.; причеп тракторний, номерний знак [NUMBER] - 5 000 грн.; причеп тракторний, номерний знак [NUMBER] - 5 000 грн.; пристрій для тюкування сіна - 8 0000 грн.; культиватори - 2 шт. - по 12 000 грн. кожний; дискові борони - 4 500 грн.; сівалку зернову - 8 000 грн.; гнойорозкидач - 4 0000 грн.; плуг - 8 000 грн.; грабарку для сіна - 5 000 грн.; КПІ - трав`яний комбайн - 3 500 грн., дві телиці по 15 000 грн. кожна, однак будь-яких доказів про спільне придбання за спільні кошти вказаної техніки та худоби суду не надала. Аналізуючи вказані докази у їх сукупності, суд вважає що сторона позивача не надала достатньо доказів на підтвердження факту спільного проживання сторін по справі, як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Крім того, суду стороною позивача не надано будь-яких доказів спільного придбання із відповідачем майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов про встановлення юридичного факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] у період з 01.01.2004 року по 15.01.2020 року однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу та визнання за [PERSON] в порядку поділу спільного сумісного майна із [PERSON] право власності на Ѕ частину майна задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на земельну ділянку площею 3,0558 га, кадастровий номер 6824285000:03:018:0207, вартістю 80 000 грн., що належить відповідачу [PERSON] та знаходиться на території Староостропільської громади Хмельницького району Хмельницької області, Крім того, постановою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на домоволодіння [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] . Відповідно до ч.9 та ч.10 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи, що судом повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог, а тому слід скасувати арешт на земельну ділянку площею 3,0558 га, кадастровий номер 6824285000:03:018:0207, вартістю 80 000 грн., що належить відповідачу [PERSON] та знаходиться на території Староостропільської громади Хмельницького району Хмельницької області, накладеного ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року, а також скасувати арешт на домоволодіння [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] , накладеного ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року.

Резолютивна частина:
У задоволені позову [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку майна, що є спільною сумісної власністю, - відмовити в повному обсязі. Скасувати арешт на земельну ділянку площею 3,0558 га, кадастровий номер 6824285000:03:018:0207, вартістю 80 000 грн., що належить відповідачу [PERSON] та знаходиться на території Староостропільської громади Хмельницького району Хмельницької області, накладеного ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 листопада 2021 року, а також скасувати арешт на домоволодіння [ADDRESS] , що належить відповідачу [PERSON] , накладеного ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2021 року. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Результат: other