Вид судочинства: criminal
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2023-01-02 00:00:00+02

Обставини справи:
01 червня 2022 року приблизно о 13 годині [PERSON] перебувала за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] , де у неї виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами раніше знайомої [PERSON] під приводом надання допомоги її сину. Реалізовуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману - грошовими коштами, які належать [PERSON] , [PERSON] 01 червня 2022 року приблизно о 13 годині 10 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: [ADDRESS] зателефонувала через месенджер «Telegram» на абонентський номер телефону [PERSON] [NUMBER], який знайшла в інтернет мережі. Після чого, у телефонній розмові [PERSON] , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомила завідомо неправдиві відомості [PERSON] , а саме представилась співробітником поліції м. Дніпро - [PERSON] , та повідомила, що її син - [PERSON] , який проходив службу в Державній прикордонній службі України в м. Щастя Луганської області перебуває в лікарні та потребує грошових коштів на лікування, тим самим умисно ввела в оману [PERSON] . Будучи введеною в оману, [PERSON] 01 червня 2022 року о 13 годині 12 хвилин добровільно перевела зі своєї банківської карти АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] грошові кошти в сумі 6000 ( шість тисяч) гривень на банківську карту АТ «Ощадбанк» № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , реквізити якої повідомила [PERSON] та яка на той момент знаходилась у її володінні. Після чого, [PERSON] отримала реальну можливість розпоряджатись грошовими коштами в сумі 6000 грн, якими заволоділа шляхом обману, завершила телефонний дзвінок з потерпілою [PERSON] та розпорядилась вказаними грошовими коштами на власний розсуд. Після оголошення прокурором короткого викладу Обвинувального акта, судом було встановлено особу обвинуваченої та роз`яснено їй суть обвинувачення, поставлено питання обвинуваченій про те, чи зрозуміле їй обвинувачення, чи визнає вона себе винною і чи бажає давати показання. На зазначене питання обвинувачена [PERSON] повідомила суду, що обвинувачення їй зрозуміле, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 частина 1 КК України вона визнає в повному обсязі, бажає давати суду показання. У відповідності до положень ч.1 ст.349 КПК України судом було запропоновано стороні обвинувачення та стороні захисту проголосити вступні промови. При цьому, прокурор та обвинувачена від оголошення вступної промови відмовилися. Судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження. Прокурор зазначила, що враховуючи повне визнання обвинуваченою своєї вини, добровільності позиції обвинуваченої, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачена розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, вона вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченої. Обвинувачена [PERSON] з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодилася. Судом у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому, прокурор та обвинувачена зазначили, що їм зрозуміло зміст обставин, які ніким не оспорюються, та дослідження доказів щодо яких просить визнати недоцільним прокурор, їхня позиція є добровільною, та їм зрозуміло, що в подальшому вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченої, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченої. Допитана у судовому засіданні обвинувачена зазначила, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 частина 1 КК України вона визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення нею було вчинено саме за тих обставин, які викладені у Обвинувальному акті. У тому, що вчинила вказане кримінальне правопорушення, вона щиро розкаялася. Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Потерпіла [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилася. Проте, 02 січня 2023 року на адресу суду надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить суд підготовче судове провадження та подальший судовий розгляд проводити за її відсутності, питання щодо покарання [PERSON] залишає на розсуд суду. Суд бере до уваги, що у відповідності до положень ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ч.1 ст.325 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду. Суд має право накласти грошове стягнення на потерпілого у випадках та порядку, передбачених главою 12 цього Кодексу. При цьому, прокурор, обвинувачена не заперечували проти проведення судового засідання за відсутності потерпілої. Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено. Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу. При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження,

Резолютивна частина:
Визнати [PERSON] винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 частина 1 КК України і призначити їй покарання за цією статтею кримінального закону у виді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України покласти на [PERSON] такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку. Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався. Речові докази по справі, а саме: роздруківки скриншотів з мобільного телефону, які містяться на двох аркушах А4, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 12022205580000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2022 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 02 червня 2022 року,що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження № 12022205580000108, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2022 року. Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України. З інших підстав апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України. Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Головуючий: суддя Слов`янського міськрайонного суду [PERSON] .

Результат: guilty