Вид судочинства: commercial
Суддя: Жельне С.Ч.
Дата ухвалення: 2022-01-12 00:00:00+02

Обставини справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Таланлегпром" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" \~про стягнення 59 090,40 грн. основного боргу за неоплачену продукцію, 1452,66 грн. інфляційних втрат та 866,83 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про закупівлю продукції № 47 від 30.03.2020 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію. Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.11.2021 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 922/4481/21, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.11.2021 була направлена на адресу відповідача та отримана останнім 19.11.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №031382 Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань. За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. 30.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАЛАНЛЕГПРОМ" (надалі-позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Турбоатом" (код ЄДРПОУ 05762269) , яке у подальшому змінило назву на Акціонерне товариство "Українські енергетичні машиши" (надалі- відповідач, покупець) було укладено Договір про закупівлю продукції №47. Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов`язався поставити Покупцю продукцію , а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію. Найменування, кількість, вартість продукції вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до Специфікації №1 до договору №47 від 30.03.2021 загальна вартість продукції, що підлягає поставці складає 118 180,80 грн. Право власності на Продукцію переходить до Покупця з моменту отримання Продукції та підписання сторонами видаткових накладних.(п.5.5 Договору) Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у власність відповідача Продукцію за видатковими накладними: № 1822 від 23.04.2021 на суму 111 031,20 грн, № 1842 від 26.04.2021 на суму 1833,60 грн, №2330 від 20.05.2021 на суму 5316,00 грн. Загальна вартість поставленого товару складає 118 180,20 грн. Згідно до п.4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом перерахування грошових коштів на рахунок \~Постачальника на умовах: 50% попередня оплата, інші 50% протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту отримання Продукції. Таким чином, оплату товару за видатковою \~накладною №1822 від 23.04.2021 відповідач \~мав здійснити 13.05.2021, \~за видатковою накладною №1842 від 26.04.2021 - 16.05.2021, а за видатковою накладною №2330 від 20.05.2021 - 09.06.2021 відповідно. Проте, відповідач в порушення п.4.1 Договору здійснив на користь позивача 20.04.2021 лише попередню оплату у сумі 59 090,40 грн, що вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки по рахунку позивача \~(а.с. 22-24), у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 59 090,40 грн. Отже, позивач зазначає про наявність у відповідача основної заборгованості за поставлену продукцію у розмірі 59090,40 грн, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості. Також, у зв`язку із простроченням оплати продукції, позивачем здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного. Згідност. 509 Цивільного кодексу України,ст.173 Господарського кодексу Українизобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 Цивільного кодексу Українитаст. 174 Господарського кодексу України. Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. За змістомст. 193 Господарського кодексу Українитаст. 525 Цивільного кодексу Україниодностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Частиною 3ст. 509 Цивільного кодексу Українивстановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зіст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зст. 193 Господарського кодексу Українитаст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Частина 1ст. 626 Цивільного кодексу Українивизначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1ст.712 Цивільного кодексу Україниза договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частина 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Відповідно до ч.1ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Відповідно дост. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з нормамист. 692 Цивільного кодексу Українипокупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно до частини першоїстатті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, третьоїстатті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно достатті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором виконані, про що свідчать видаткові накладні про поставку продукції, що містяться у матеріалах справи. Також, поставку позивачем продукції на виконання умов Договору про закупівлю продукції №47 від 30.03.2021 не спростовано відповідачем у справі, а отже у матеріалах справи наявні докази належного виконання позивачем договору на загальну суму 118 180,20 грн, проте відповідачем зобов`язання по оплаті поставленої продукції виконано частково, зокрема у розмірі 59 090,40 грн, отже наявність у відповідача заборгованості у розмірі 5909,40 грн є обгрунтованою. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов Договору про закупівлю продукції №47 від 30.03.2021 в частині своєчасної та повної оплати поставленої позивачем продукції, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за вказаним договором щодо оплати поставленої продукції у розмірі 59 090,40 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за неоплачену продукцію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Дослідивши поданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 866,83 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1452,66 грн. судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується\~статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, а отже судові витрати по сплаті судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2270,00 грн. слід покласти на відповідача. Враховуючи викладене та

Резолютивна частина:
Позов задовольнити повністю. Стягнути з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м.Харків, пр.Московський, 199, код ЄДРПОУ 05762269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАНЛЕГПРОМ" (01033, м.Київ, вул. Саксаганського, 77, код ЄДРПОУ 31862978) 59090 грн. 40 коп. основного боргу за неоплачену продукцію, 1452 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 866 грн. 83 коп. 3% річних та 2270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду. Рішення буде розміщено за адресою в мережі Інтернет: www.court.gov.ua. Повне рішення складено "12" січня 2022 р. \~\~ Суддя\~С.Ч. Жельне

Результат: granted