Вид судочинства: commercial
Суддя: Прохоров С.А.
Дата ухвалення: 2012-11-20 00:00:00+02

Обставини справи:
Розглядається вимога ПАТ АК ПІБ в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Харків" про стягнення з ТОВ ВКФ "Рокада" заборгованості у розмірі 100 297,82 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, крім того проти заявленого клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду заперечував. Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить розглянути справу без участі уповноваженого представника за наявними в справі матеріалами, а також звернувся до суду з клопотанням про відстрочення виконання рішення суду, посилаючись на те що є наявні обставини, які ускладнюють подальше виконання рішення суду, бо сума пред'явлена до стягнення є значною для відповідача. Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в звязку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи. Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. 21.01.2011 року між Публічним акціонерним товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційним банк» в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Харків" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-консалтингова компанія «Рокада» (відповідач) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № У-02-2/102. Предметом оренди є нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: 61003, м.Харків, м-н Рози Люксембург, буд. 10, загальною площею 113,70 кв.м., яке складається з 5 кімнат, розташованих на третьому поверсі. 13.04.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди, відповідно до якої було припинено дію договору оренди та зафіксовано розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 13.04.2012 року у сумі 100 297,82 грн. За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України). Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі). Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України). Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. Таким чином, враховуючи, що сума основного боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 100 297,82 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню. Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 005,96 грн. покладаються на відповідача. Стосовно заявленого клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду, то слід зазначити наступне, що відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду жодних обґрунтованих підстав того, що існують обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду. Крім того, позивачем разом із позовною заявою було подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача. Вирішуючи це клопотання суд керується ст. ст. 66, 67 ГПК України. Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. В даному разі до заяви про забезпечення позову позивачем не додано доказів того, що відповідне майно може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення, а також доказів того, що відповідач дійсно має наміри і має можливість вчинити дії, та/або передбачені чинним законодавством правочини щодо відповідного майна, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Відсутні такі докази і в матеріалах справи. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому правових підстав для її задоволення немає.

Резолютивна частина:
Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення позову. Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-консалтингова компанія «Рокада» (63055, м. Харків, вул. Енергетична, буд. 18, код ЄДРПОУ 21213542) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12) в особі філії "Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Харків" (61003, м. Харків, пл.Рози Люксембург, 10, код ЄДРПОУ 09351451) заборгованість в сумі 100 297,82 гривень, судовий збір у розмірі 2 005,96 грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. Повне рішення складено 26.11.2012 р. Суддя Прохоров С.А. справа №5023/4387/12

Результат: granted