Вид судочинства: criminal
Суддя: Ощинська Ю. О.
Дата ухвалення: 2012-10-09 00:00:00+03

Обставини справи:
Підсудний [PERSON] обвинувачується у тому, що 09 травня 2010 року близько 17 год. на вул. Прилуцькій у с. Верхоярівка, Пирятинського району, Полтавської області, разом з [PERSON] на ґрунті тривалих неприязних відносин, наніс [PERSON] численні удари в різні частини тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що згідно акту судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Підсудний [PERSON] обвинувачується у тому, що 09 травня 2010 року близько 17 год. на вул. Прилуцькій у с. Верхоярівка, Пирятинського району, Полтавської області, разом з [PERSON] безпричинно наніс [PERSON] численні удари в різні частини тіла, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, що згідно акту судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Підсудний [PERSON] винним себе не визнав і показав суду, що 9 травня 2010 року, він з друзями поверталися додому після відпочинку на природі. Спустившись на машині із траси до двору, [PERSON] у дворі побачив дружину [PERSON], яка вдарила матір підсудного в обличчя, і стала після цього бігти із двору. Підбігши, підсудний почав зясовувати у [PERSON], що сталося і прохав покинути подвіря. У цей момент, із двору останньої у сторону двору [PERSON], почав бігти із кулаками [PERSON] Добігши до підсудного, останній його відштовхнув у плече. [PERSON] не впав, а сперся назад на руки. Після чого піднявся і намагався знову вдарити [PERSON] Потім почав нападати на [PERSON] слідом підбігла дружина [PERSON] і розірвала на грудях футболку у [PERSON]. [PERSON] штовхає [PERSON], в результаті чого він падає на плече. Після цього як [PERSON] впав і почав підійматися, повз двір проїжджали працівники міліції, які їхали із магазину Лілея, де опитували продавця магазину із приводу побиття потерпілим [PERSON] батька підсудного [PERSON], який незрячий та інвалід 1-ї групи. Зупинили бійку та пішли із [PERSON] відбирати у нього пояснення. Потерпілий на той час знаходився у стані алкогольного спяніння. Дружина [PERSON] продовжувала ображати сімю [PERSON]. Після того, як [PERSON] побудував у селі хату між двором своєї матері та [PERSON], останні почали ображати його батьків, наводити наклепи на дружину та його дитину. Крім того, [PERSON] на очах у матері підсудного стріляв у курей, яких вона виростила, по даному факту було написано заяву до міліції. Чому у родині [PERSON] виникли неприязні стосунки до батьків підсудного [PERSON], невідомо. Підсудний [PERSON] також винним себе не визнав і пояснив суду, що він знаходився із [PERSON] в одній машині. Після відпочинку їдучи до подвіря [PERSON] побачив, що дружина потерпілого знаходиться на подвірї у матері підсудного [PERSON] яка кричала та розмахувала руками і побачивши їх вибігла із подвіря. [PERSON] підійшов до неї та запитав, чому вона знаходиться на їхньому подвірї та, що вона там робить. [PERSON] почала кричати і ображати всіх та вийшла із подвіря. [PERSON] в цей час заспокоював матір підсудного [PERSON] [PERSON] почувши крики дружини підбіг до [PERSON] з кулаками. Останній його відштовхнув. Потім кинувся на [PERSON] з дружиною. [PERSON] ударив [PERSON] долонею один раз у плече. Бійка відбувалася за подвірям. [PERSON] не бив [PERSON] він його лише двічі відштовхнув. Під час сварки видно було, що [PERSON] та його дружина перебували в стані алкогольного спяніння, нецензурно висловлювалися та від них разило алкоголем. У судовому засіданні потерпілий [PERSON] пояснив суду, що 9 травня 2010 року після мітингу приїхавши додому пішов до магазину Лілея, щоб придбати карточку поповнення рахунку на телефон. У магазин зайшов батько підсудного [PERSON] Привітавшись обняв його за плечі та сказав, що він зїв його півня. Через деякий час до їхнього подвіря підїхали працівники міліції. До них вийшла дружина. На що останній працівник міліції пояснив, що на її чоловіка написана заява з приводу того, що він у магазині душив батька підсудного [PERSON] Після чого дружина [PERSON] пішла у бік двору [PERSON] із метою зясування обставин. Через деякий час [PERSON] почув крики дружини та чоловічий голос. Вийшовши на подвіря побачив, що до його дружини біжать підсудні [PERSON] та [PERSON]. Йдучи на зустріч по дорозі його штовхнув [PERSON], а [PERSON] ударив в обличчя. [PERSON] впав на праве передпліччя. При спробі піднятися, отримав у голову удар ногою, після чого втратив свідомість. Прийшов до тями, коли його підіймали працівники міліції. Піднявши [PERSON], працівники міліції повели його до машини та запропонували поїхати з ними на освідування, на що потерпілий не погодився. Перебуваючи у напруженому психологічному стані [PERSON] не звернув уваги на свій стан. На наступний день відчув себе не дуже добре, але не придав цьому ніякого значення. На третій день відчув головокружіння. Після цього звернувся до лікаря невропатолога, він оглянув та надав рекомендації і виписав рецепт на ліки. Оскільки у [PERSON] була термінова робота, то він не лікувався у стаціонарі, а приймав таблетки вдома. З показань свідка [PERSON], сусідки, вбачається, що 9 травня 2010 року вона почула у дворі [PERSON] крики [PERSON]. Остання вибігла за двір [PERSON], а за нею мати підсудного, яку [PERSON] раптом вдарила по обличчю. В цей момент [PERSON] спустився машиною з траси до двору. Вискочив із машини, бо побачив, що [PERSON] вдарили його матір, і щось казав. Потім із двору вибіг [PERSON] і вчинилася бійка. [PERSON] його не ударив, а штовхнув і він упав на руки трошки набік. А [PERSON] схопила [PERSON] за футболку. Потім до них спустилася міліція, яка була біля магазину Лілея. Показаннями свідка [PERSON], старшого ДІМ Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області, підтверджується, що два роки назад до чергової частини поступив виклик про побиття батька підсудного [PERSON] Виїхавши на місце останній пояснив, що перебуваючи у магазині Лілеяз невідомих йому причин його побив [PERSON]. Інший працівник міліції пішов до будинку [PERSON]. Дружина якого відповіла, що його нема вдома. Повертаючись від магазину біля двору [PERSON] побачили, що назріває бійка, підїхали попередити. Бійки між сторонами не було, лише відбувалися сварки. Всі знаходилися у притомному стані. Зробили їм зауваження, почали опитувати [PERSON], але він відмовився від надання показань та підписання протоколу. Після чого поїхали до райвідділку. Явних тілесних ушкоджень на [PERSON] не було видно. У [PERSON] була розірвана футболка. Ті ж самі показання що й свідок [PERSON] надав свідок [PERSON], інспектором із інформаційних технологій Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області. Тіж самі показання дав свідок [PERSON], ДІМ Пирятинського РВ УМВС України та дільниці с. Верхоярівка Пирятинського району, який підтвердив показання своїх колег та додатково пояснив, що до нього надійшла заява 11 травня. [PERSON] було запропоновано отримати направлення від міліції пройти судово-медичну експертизу, однак останній відмовився і через день взяв направлення у прокуратурі Пирятинського району. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], у судовому засіданні показав, що 9 травня 2010 року повертаючись з природи та їдучи повз будинок [PERSON] побачив, як у дворі останнього проходила сварка між матірю підсудного та [PERSON]. Підїхавши ближче побачив, як [PERSON] вдарила в обличчя матір підсудного. [PERSON] вискочив з машини і побіг до матері за ним [PERSON]. Назустріч вибіг [PERSON], підсудний [PERSON] його відштовхнув, однак він піднявся та знову хотів напасти на нього, тоді [PERSON] взяв і знову [PERSON] відштовхнув. Та згодом приїхали працівники міліції і попередили сварку. Свідок [PERSON], мати підсудного [PERSON], показала наступне, що сімя [PERSON] протягом довгого часу дружили із сімєю [PERSON]. [PERSON] поїхав на заробітки до Англії. Всі були цьому дуже раді, в тому числі і родина [PERSON]. Все було добре до тих пір, поки свідок не сказала [PERSON], що її син у Англії заробляє гроші та про те, що він допоможе їм у скрутні часи. 9 травня 2010 року батько підсудного із сестрою пішов до магазину Лілея. Через деякий час він повернувся та сказав, що його вдарив [PERSON], але за що він не знає. Чоловік не знав хто його вдарив, бо сліпий, а продавчиня сказала, що [PERSON] шепнув йому на вухо що він поїв курей. У звязку з чим викликали працівників міліції. Приїхавши на виклик працівники міліції запитали де подвіря [PERSON] та пішли туди. Через деякий час дружина [PERSON] прибігла до двору [PERSON] і почала ображати свідка нецензурними словами, її дочку та невістку. Вийшовши з хати на подвіря до свідка підбігла [PERSON] та ударила її рукою по обличчю. Якраз в той час повертався додому [PERSON] та побачив, як [PERSON] вдарила його матір по щоці. [PERSON] швидко вискочив із машини, а [PERSON] біг на зустріч йому. Підсудний наставив руку, і він на сів на сідниці, потім хотів напасти ззаду, але [PERSON] взяв його за плече і [PERSON] знову впав на сідниці. І тут спустилися на машині із дороги працівники міліції. Зробили зауваження. Запропонували [PERSON] сісти до машини, але останній відмовився. Ніяких ушкоджень на [PERSON] не було. [PERSON] розірвала дружина [PERSON] футболку. Свідок [PERSON], дружина потерпілого, відмовилася від дачі показання згідно ст. 63 Конституції України. Однак свідком було надано показання попередньому складу суду та досліджено. Де [PERSON] пояснила, що перебуваючи з чоловіком вдома почула як у дворі загавкала собака. Вийшовши на подвіря побачила працівника міліції, який запитав у неї чи її чоловік вдома, і повідомив, що [PERSON] душив [PERSON] [PERSON] свідок перевдягнулася та пішла до [PERSON], спитати чи є у них міліція. На що у слід від матері підсудного почула образливі слова. У судовому засіданні свідок [PERSON], лікар невропатолог Пирятинської ЦРЛ, у судовому засіданні пояснив. Щ до нього звернувся [PERSON], скаржився на головні болі, погане самопочуття, оглянувши він виклав симптоматику у амбулаторній картці, однак для того щоб пересвідчитися у поставленому діагнозі вказав на додаткове обстеження, яке необхідно було пройти. Згідно з актом судово-медичного дослідження від 12.05.2010 року № 081 у потерпілого [PERSON] виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, кровопідтіку з припухлістю верхньої губи зліва з відповідним кровопідтіком слизової оболонки верхньої губи зліва та ранок слизової оболонки по центру кровопідтіка, кровопідтіків грудей зліва, та обох плечей, садин задньої поверхні правого передпліччя, що утворилися від дії тупих твердих предметів, а садна при ударі об такі, можливо в строк та обставинах вказаних освідуванним і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Допитаний у судовому засіданні експерт, завідувач Пирятинським міжрайвідділенням Полтавського обласного бюро СМЕ [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що до нього з направленням звернувся потерпілий [PERSON] При собі мав амбулаторну картку з проведеним оглядом лікаря невропатолога. Для експерта головним для складання висновку являється обєктивна симптоматика, яка складена лікарем невропатологом та була написана у амбулаторній картці. На підставі даних лікаря та оглянувши [PERSON] було складено висновок. Згідно з повторним висновком експерта від 13 липня 2012 року № 1298 ушкодження виявлені на тілі [PERSON] могли бути заподіяні при обставинах на які вказує потерпілий та кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Експерт бюро СМЕ УОЗ Полтавської облдержадміністрації [PERSON], у судовому засіданні вказав, що при написанні висновку він керувався обєктивному симптоматикою зазначеною лікарем невропатологом у амбулаторній картці [PERSON], з його слів та висновку невропатолога [PERSON] Вивчивши всі докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність у діях [PERSON] та [PERSON] складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки у судовому засіданні не здобуто жодного обєктивного доказу, який би вказував, що останні мали прямий умисел на заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому. Відповідно до вимог ст. 64 КПК України, при розгляді кримінальної справи в суді, підлягають доведенню в першу чергу, подія злочину і винність обвинуваченого у вчиненні злочину. Статтею 65 КПК України визначено, що доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює винність особи. Події того дня, які підтверджені показами свідків, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали, що підсудні [PERSON] та [PERSON] штовхнули потерпілого, а не били, свідчать про те, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження від інших джерел заподіяння шкоди, оскільки звернувся через три дні до лікаря невропатолога та до судово-медичного експерта. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили те, що [PERSON] била по обличчю матір підсудного [PERSON] Враховуючи показання свідків та те, що [PERSON] не заперечує, що ходила зясовувати стосунки з родиною [PERSON], суд приходить до висновку, що підсудні діяли в стані необхідної оборони. Відповідно до ст. 36 КК України, необхідною обороною визнається дії, вчинені з метою захисту охоронюваних прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Закріплене в ст. 36 КК право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожен має право захищати своє життя і здоров'я, життя і здоров'я інших людей від протиправних посягань(ч. 3 ст. 27 Конституції України). У даному випадку підсудний [PERSON] захищав свою матір, а [PERSON] діяв з метою припинення посягання на матір [PERSON] Інших об'єктивних доказів по справі не добуто судом і сторони не можуть вказати на їх джерела. Як підсудній [PERSON] так і підсудний [PERSON] за місцем свого проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності органами внутрішніх справ не притягувалися. [PERSON] має на утриманні малолітню дитину [INFO]. Підсудні займаються суспільно-корисною працею, працюючи на підприємствах. Кримінальна справа була порушена за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя. Згідно висновку експерта у потерпілого виявлені легкі тілесні ушкодження. Підстав для притягнення підсудних за ч. 1 ст. 125 КК України суд також не находить. Обвинувальний вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях, в основу вироку суд може покласти лише обєктивні та достовірні докази, які не викликають сумнівів у винуватості особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. При таких обставинах справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину (п. 1 ст. 6 КПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 6 КПК України, якщо обставини, зазначені в п. 1, 2, 4 цієї статті, виявляються в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і у випадках, передбачених п. 1 і 2 цієї статті постановляє виправдувальний вирок. Відповідно до ч. 4 ст. 327 КПК України виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і виправдати його. [PERSON] визнати невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і виправдати його. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 15 діб. Суддя

Результат: closed