Вид судочинства: criminal
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02

Обставини справи:
10.08.2016 \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] призвано на військову службу за контрактом до Збройних Сил України. 10.08.2016 між [PERSON] та Міністерством оборони України в особі командира військової частини - польова пошта [NUMBER] полковника [PERSON] укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на три роки. Наказом командира військової частини - польова пошта [NUMBER] від 10.08.2016 № 172 [PERSON] зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги мінометної батареї 1-го механізованого батальйону військової частини - польова пошта [NUMBER] (у подальшому - в/ч [NUMBER] ). Будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, \~ \~ \~ \~ 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Відповідно до Указів Президента України від 01.03.2014 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», від 02.03.2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію» в державі оголошено часткову мобілізацію та Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, у зв`язку із чим згідно положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» діє особливий період. Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника). Однак старший солдат [PERSON] діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника 30.04.2018 не з`явився вчасно на службу у військову частину [NUMBER] , розташовану по [ADDRESS] та в період з 30.04.2018 по 08.10.2019 був відсутній на службі без поважних причин, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу до військової частини в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України. У період часу з 30.04.2018 по 08.10.2019 [PERSON] усвідомлюючи, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуває на військовій службі за контрактом, до військової частини [NUMBER] не з`являвся та не виконував службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд по місцю свого проживання. 08.10.2019 старший солдат [PERSON] самостійно повернувся у розташування військової частини [NUMBER] ( [ADDRESS] ), чим припинив вчинення кримінального правопорушення. Обвинувачений [PERSON] визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що він дійсно проходив військову службу за контрактом, однак після його повернення з зони проведення АТО у нього склались складні сімейні обставини і він залишив місце постійної дислокації військової частини, не отримавши дозволу відповідного начальника, та у вказаний в обвинувальному акті період часу перебував за місцем проживання, після чого він повернувся до військової частини. У даний час звільнений з військової служби по закінченню контракту. Кається у вчиненому, просить суворо не карати. На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним. Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що вчинивши самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії тяжких злочинів. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено. Обвинувачений є несудимим, посередньо характеризується за місцем проходження служби, він брав активну участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції та є учасником бойових дій, має сім`ю та на утриманні троє неповнолітніх дітей, в даний час звільнений з військової служби по закінченню контракту. За таких обставин суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальне покарання в межах санкції статті закону, за яким він притягується до відповідальності із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення нових злочинів Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Резолютивна частина:
[PERSON] визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України [PERSON] звільнити від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено. Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Головуючий:/-/ підпис. З оригіналом згідно. Суддя Володимир-Волинського міського суду [PERSON]

Результат: guilty