Вид судочинства: criminal
Суддя: Чапаєв Р. В.
Дата ухвалення: 2025-01-03 00:00:00+02

Обставини справи:
14.10.2024 в не встановлений досудовим розслідуванням час, у [PERSON] , який перебував поблизу будинку [ADDRESS] , виник умисел, спрямований на незаконне проникнення на територію домоволодіння, без згоди власника [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] 14.10.2024 в не встановлений досудовим розслідуванням час, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право на недоторканність житла чи іншого володіння особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, діючи умисно, свідомо порушуючи право [PERSON] на недоторканість володіння особи, без відома останньої, незаконно проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , де перебував упродовж нетривалого періоду часу. Таким чином [PERSON] вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до іншого володіння особи. В порядку, передбаченому ст.348 КПК України, в судовому засіданні [PERSON] надав відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вину визнає, бажає надавати показання. В порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи, що учасники не заперечували, суд визнав недоцільним досліджувати докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, лише допитати обвинуваченого [PERSON] , дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого. Також з урахуванням позиції прокурора суд ухвалив долучити докази, щодо долі яких слід вирішити питання у кінцевому процесуальному рішенні у справі. В суді обвинувачений [PERSON] надав показання: у нього семеро дітей, шестеро з яких є неповнолітніми. 14.10.2024 в денну пору доби він дійсно без дозволу власника домоволодіння проник на територію домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , де пробув певний час. Все було, як вказано в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється. Суд вважає, що показання обвинуваченого [PERSON] є належним і допустимим доказом його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконному проникненні до іншого володіння особи. Його дії кваліфіковано правильно. Потерпіла [PERSON] у судове засідання не прибула, подала письмову заяву, згідно з якою просить проводити судовий розгляд у її відсутності. Також у заяві вказала, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить обвинуваченого суворо не карати. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його характеристику, наявність на утриманні шістьох неповнолітніх дітей, а також, обставини, що пом?якшують покарання це визнання вини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, в обвинувальному акті не зазначено. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого [PERSON] , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а воно також буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами. Питання про докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Прокурор у судових дебатах просила речовий доказ, а саме: CD-R-диск, на якому місяться відеозаписи події, що мала місце 14.10.2024 за адресою: [ADDRESS] , який визнаний як доказ постановою начальника СД ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 26.10.2024, зберігати в матеріалах кримінального провадження. Обвинувачений не заперечував щодо такої позиції.

Резолютивна частина:
[PERSON] , [INFO] , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень. Речовий доказ, а саме: CD-R-диск, на якому місяться відеозаписи події, що мала місце 14.10.2024 за адресою: [ADDRESS] , - зберігати в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судове рішення, що набрало законної сили, звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Козівського районного суду Тернопільської області із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення. Головуючий суддя [PERSON]

Результат: guilty